ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/2053/21  Номер провадження 22-ц/814/397/23	Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Одринської Т.В.,
суддів – Абрамова П.С., Пікуля В.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Полтаві цивільну справу за позовом Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача : Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства, про стягнення шкоди заподіяної лісу незаконним порубом на користь держави,  
за апеляційною скаргою Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" 
на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2021 року ДП "Полтавське лісове господарство" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну лісу незаконною порубкою в розімрі 21 359,42 грн. та стягнути судовий збір.
Позов мотивовано тим, що 15.02.2021 року працівниками ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області було виявлено самовільний поруб дерев (вільха сухостій) в кв. 133 вид. 1 Лохвицького лісництва ДП "Полтавський лісгосп". Земельна ділянка, на якій скоєне правопорушення перебуває у постійному користуванні позивача відповідно до положень ст. 17 ЛК України. За фактом скоєного злочину, правоохоронними органами здійснено розслідування кримінального провадження № 12021170560000060 від 15.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. В ході проведення досудового розслідування було проведено огляд місця події поблизу лісового масиву, що знаходиться на відстані близько 100-150 м від господарств с.Венслави Миргородського району. На окраїні лісового масиву було виявлено чотири пенька, які розташовані один біля одного по два. Замірами пеньків встановлено їх розміри: пень № 1-30 х 30 см, пень № 2-49 х 47 см, пень №3 - 51 х 55 см, пень № 4 - 42 х 42 см. Від місця порубки в сторону господарств села виявлено сліди коліс транспортного засобу, подібні до задніх слідів коліс трактора, загальною шириною протектора 44 см. На відстані близько 50 м від місця порубки та на відстані близько 50 м від господарства, яке було встановлено як АДРЕСА_1 , на відкритій ділянці, яка відноситься до господарства № 39 виявлено чотири стовбура дерева (сухостій, породи вільха). На даній території виявлено трактор синього кольору. Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, господарство та земельна ділянка, на території якої на присадибній ділянці виявлено чотири стовбура породи вільхи, належить на праві власності ОСОБА_1 . В ході досудового розслідування встановлено, що самовільний поруб дерев вчинив ОСОБА_1 . За результатами проведеного слідства слідчим СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області винесено постанову від 18.05.2021 року про закриття кримінального провадження, в зв"язку з тим, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, при цьому встановлено, що в діях відповідача міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП. Відповідач добровільно у встановлений законом термін штраф не сплатив.
Розмір шкоди заподіяної лісу, визначений начальником відділу лісового господарства ДП "Полтавський лісгосп" від 17.02.2021 року № 218/12-02, складає 21 359,42 грн. На підставі постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" розрахунок пройшов судову економічну експертизу № СЕ-19/117-21/4763-ЕК від 19.04.2021 року Полтавського науково-дослідного експертного криміналістичного центру, сума збитків підтверджена. 
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Позивач з вказаним рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у даній справі законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.
Вказує, що ОСОБА_1 не було спростовано факт незаконної порубки лісу. 
Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.
У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Згідно з частиною четвертою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (стаття 107 ЛК України).
Незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку. В разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується їх вартість (стаття 108 ЛК України).
Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив.
Потерпіла особа має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Встановлено, що 15.02.2021 року працівниками ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області було виявлено самовільний поруб дерев (вільха сухостій) в кв. 133 вид. 1 Лохвицького лісництва ДП "Полтавський лісгосп". Земельна ділянка, на якій скоєне правопорушення перебуває у постійному користуванні позивача відповідно до положень ст. 17 ЛК України. За фактом скоєного злочину, правоохоронними органами здійснено розслідування кримінального провадження № 12021170560000060 від 15.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. В ході проведення досудового розслідування було проведено огляд місця події поблизу лісового масиву, що знаходиться на відстані близько 100-150 м від господарств с.Венслави Миргородського району. На окраїні лісового масиву було виявлено чотири пенька, які розташовані один біля одного по два. Замірами пеньків встановлено їх розміри: пень № 1-30 х 30 см, пень № 2-49 х 47 см, пень №3 - 51 х 55 см, пень № 4 - 42 х 42 см. Від місця порубки в сторону господарств села виявлено сліди коліс транспортного засобу, подібні до задніх слідів коліс трактора, загальною шириною протектора 44 см. На відстані близько 50 м від місця порубки та на відстані близько 50 м від господарства, яке було встановлено як АДРЕСА_1 , на відкритій ділянці, яка відноситься до господарства № 39 виявлено чотири стовбура дерева (сухостій, породи вільха). На даній території виявлено трактор синього кольору. Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, господарство та земельна ділянка, на території якої на присадибній ділянці виявлено чотири стовбура породи вільхи, належить на праві власності ОСОБА_1 . В ході досудового розслідування встановлено, що самовільний поруб дерев вчинив ОСОБА_1 .
Постановою слідчого СВ відділення поліції N°1 Миргородського РВП ГУ НГ в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 18 травня 2021 року встановлено, що фактичні обставини кримінального провадження, встановлені і досліджені слідчим в ході досудового розслідування свідчать про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, проте, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.65 КУпАЛ. 
Вказаною постановою слідчий ухвалив копію постанови про закриття кримінального провадження направити до ДІ «Полтавський лісгосп» для складання відносно ОСОБА_3 адміністративного протоколу за ч.1 ст.65 КУпАП.
Дана постанова є чинною та відповідачем не оскаржена.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що винну особу у вчиненні вказаного правопорушення не було встановлено.
Матеріалами справи доводиться факт незаконної вирубки дерев породи вільха чорна в кількості 4 шт., що мало місце 15 лютого 2021 року в кварталі 133 виділі 1 Лохвицького лісництва ДП «Полтавський лісгосп», саме ОСОБА_1 .
Відповідачем, не було спростовано належними та допустимими доказами встановлені обставини, тому відповідно до вимог статті 1166 ЦК України  ОСОБА_1 має відшкодувати завдану державному лісовому фонду шкоду на суму 21359,42 грн, розмір якої позивачем здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Лохвицького районного суду Полтавської області  – скасувати, ухвалити нове, яким позов Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди заподіяної лісу незаконним порубом на користь держави – задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави шкоду, заподіяну лісу незаконною порубкою в розмірі 21 359,42 грн. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як, позов та апеляційна скарга задоволені з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у розмірі – 2481 + 2270 грн.
Керуючись ст.ст 367,  п.2 ч.1 ст. 374, п. 3, 4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" - задовольнити.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року – скасувати. Ухвалити нове.
Позов Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача : Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства, про стягнення шкоди заподіяної лісу незаконним порубом на користь держави – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави шкоду заподіяну лісу незаконною порубкою в розмірі 21 359, 42 (двадцять одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять гривень
сорок дві копійки) та перерахувати за наступними реквізитами: (Населенний пункт - Лохвицька міська ТГ, Отримувач –ГУК у Полт.Обл./mг. м.Лохвиця/21080600, код ЄДРПОУ Отримувача - 37959255, банк отримувача - Казначейство України p/p UA 788999980313080102000016610, код класифікації доходів бюджету 21080600).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства
«Полтавське лісове господарство» понесені витрати за сплату
судового збору 4751 грн. (38761, Полтавська обл., Полтавский р-н., с. Копили, вул. Лісова, 1а,
p/p НОМЕР_1 AT КБ «ПРИВАТБАНК» ЄДРПОУ 25172647)
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текс постанови складено 07/03/2023/

Головуючий суддя :                                          Т.В. Одринська

Судді:                                                          П.С. Абрамов 

                                                                        В.П. Пікуль