ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2023 року 
м. Київ
справа №1540/3331/18
адміністративне провадження № К/9901/2061/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області (далі - ГУ Держпраці в Одеській області) на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Семенюк Г.В. (головуючий), суддів: Потапчук В.О., Шляхтицький О.І. у справі за позовом фермерського господарства «Джондір-Б» до ГУ Держпраці в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанов про накладення штрафу, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
визнати протиправними дії ГУ Держпраці в Одеській області по призначенню наказом №466 від         5 травня 2018 року інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б», (ЄДРПОУ 33509659) та скасувати наказ №466 від 5 травня 2018 року в частині призначення проведення інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б»;
визнати протиправними дії ГУ Держпраці в Одеській області по проведенню інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» за результатами якої складено акт інспекційного відвідування №ОД282/140/АВ від 23 травня 2018 року;
визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 7 червня 2018 року №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС складену відносно фермерського господарства «Джондір-Б»;
визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 7 травня 2018 року №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС складену відносно фермерського господарства «Джондір-Б».
2. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 29 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовив. 
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що ГУ Держпраці в Одеській області постановами №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС правомірно застосовано адміністративно-господарські санкції за порушення законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 11169,00 грн (3723 грн. х 3 (абзац 3 частини другої статті 265 КЗпП України) та у розмірі 930750,00 грн, на підставі абзацу 4 частини  другої статті 265 КЗпП України (недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці).
3. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 11 грудня 2018 року, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким позов задовольнив.
Визнав протиправними дії ГУ Держпраці в Одеській області по призначенню наказом №466 від           5 травня 2018 року інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» та скасував наказ №466 від 5 травня 2018 року в частині призначення проведення інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б».
Визнав протиправними дії ГУ Держпраці в Одеській області по проведенню інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» за результатами якої складено акт інспекційного відвідування №ОД282/140/АВ від 23 травня 2018 року.
Визнав протиправними та скасував постанови ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 7 червня 2018 року №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС, №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, які складені відносно фермерського господарства «Джондір-Б».
3.1 Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що індексація не відноситься до мінімальних державних гарантій, визначених частиною першою статті 12 Закону України 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР), то і притягнення позивача до відповідальності на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України є протиправним. 
3.2 Також суд зазначив, що відповідачем порушена процедура призначення проведення інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» в супереч підпункту 3 пункту 5 Порядку №295, та процедура розгляду справи про накладення штрафу .
4. Судами попередніх інстанцій встановлено:
4.1 29 березня 2018 року до ГУ Держпраці в Одеській області надійшов лист ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області №4961/04, яким надано інформацію про скорочення кількості застрахованих осіб протягом місяця на 10 і більше відсотків, зокрема, у ФГ «Джондір-Б».
4.2 23 квітня 2018 року до ГУ Держпраці в Одеській області надійшов лист Арцизької райдержадміністрації Одеської області від 17 квітня 2018 року №01-26/696, яким повідомлено, що згідно з інформацією Арцизького центру зайнятості, окремі суб`єкти господарювання масово звільняють працівників на зимовий період, при цьому їх господарська діяльність не зупиняється. Зокрема, у листі зазначено, що фермерське господарство «Джондір-Б» за даними Арцизького об`єднаного управління ПФУ в Одеській області в листопаді 2017 року використовує працю 32 осіб, в грудні місяці 2017 року - 39 осіб, у січні 2018 року - 31 особи. Обсяг господарської діяльності та об`єм землекористування ФГ «Джондір-Б» потребує значно більшої кількості працівників.
4.3 Наказом начальника ГУ Держпраці в Одеській області від 5 травня 2018 року №466 «Про проведення інспекційного відвідування», головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Михайловському О.О. у період з 14 по 25 травня 2018 року доручено здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» (пункт 1 наказу). На підставі наказу оформлено направлення від 5 травня 2018 року №15/01-29-0833 на здійснення інспекційного відвідування зазначеного суб`єкта господарювання.
4.4 У період з 14 по 23 травня 2018 року інспектором праці Михайловським О.О. (службове посвідчення №140) у присутності голови фермерського господарства «Джондір-Б» - Бірбінюк П.І. та головного бухгалтера фермерського господарства «Джондір-Б» Вєлєвої В.І. проведено інспекційне відвідування фермерського господарства «Джондір-Б», яке зареєстроване за адресою: 68411, Одеська область, Арцизький район, с. Вознесенка Перша, вул. Молодіжна, 19 та здійснює свою статутну діяльність за адресою: 68411, Одеська область, Арцизький район, с. Вознесенка Перша, вул. Молодіжна, 19 з питань додержань законодавства про працю.
4.5 Так, за результатами інспекційного відвідування інспектором Михайловським О.О. складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ОД282/140/АВ від 23 травня 2018 року.
4.6 Відповідно до акта №ОД282/140/АВ від 23 травня 2018 року, інспектором встановлено порушення фермерським господарством вимог частини шостої статті 95, частини першої статті 83, частини першої статті 116 КЗпП України, частини другої статті 30, статті 33 Закону №108/95-ВР, пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, пунктів 7, 10 розділу ІУ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.
4.7 У зв`язку з виявленими порушеннями законодавства про працю інспектором праці Михайловським О.О. винесено припис №ОД282/140/АВ/П від 23 травня 2018 року про усунення виявлених порушень, яким суб`єкта господарювання зобов`язано у строк до 23 червня 2018 року усунути виявлені порушення.
4.8 При цьому, у приписі вказано про необхідність у строк до 23 червня 2018 року надати до ГУ Держпраці в Одеській області або інспектору праці на руки письмове повідомлення про виконання цього припису із дорученням копій первинних документів за підписом уповноваженої особи об`єкта відвідування.
4.9 21 червня 2018 року на адресу ГУ Держпраці в Одеській області надійшло повідомлення від позивача про виконання припису про усунення виявлених порушень №ОД282/140/АВ/П (вих. №34 від 20 червня 2018 року), до якого було додано: копії табелів обліку робочого часу; копії відомостей про перерахунок та про виплату індексації згідно перерахунку; копії відомостей про перерахунок та про виплату за час щорічної відпустки згідно перерахунку; копії відомостей про коригування заробітної плати на коефіцієнт її підвищення та виплату відносно ОСОБА_1 ; копія заяви ОСОБА_1 на звільнення; копія наказу про звільнення ОСОБА_1 ; копія відомостей про виплати ОСОБА_1 сум належних при звільненні.
4.10 7 червня 2018 року начальником ГУ Держпраці в Одеській області прийнято постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами:
- №ОД282/140/АВ/П/ПП/МГ-1ФС, згідно з якою на фермерське господарство «Джондір-Б» накладено штраф у розмірі 930 750,00 грн, на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України;
- №ОД282/140/АВ/П/ПП/МГ-2ФС, відповідно до якої на фермерське господарство «Джондір-Б» накладено штраф у розмірі 11 169,00 грн, на підставі абзацу 3 частини другої статті 265 КЗпП України.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ГУ Держпраці в Одеській області звернулося із касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рушення суду першої інстанції.
5.1 На її обґрунтування відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального права, застосувавши пункт 28 Порядку №295, припис якого передбачає у разі виконання припису в установлений у ньому строк не вживати заходи про притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності, проігнорувавши норму пункту 29 Порядку №295, припис якого зобов`язує притягувати об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
6. Позивач подав відзив на касаційну скаргу. У якій, посилається на те, що відповідач провів розгляд справи незаконно, без відома фермерського господарства «Джондір Б», і як наслідок виніс протиправні постанови. На час розгляду справи у ГУ Держпраці в Одеській області не було відомостей про те, що позивач належним чином повідомлений про дату розгляду справи. Тому уважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав протиправними спірні постанови та скасував їх.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції до                 8 лютого 2020 року), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
8. Норми матеріального права під час перевірки судом касаційної інстанції правильності їх застосування судами попередніх інстанцій застосовуються у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Норми процесуального права під час касаційного перегляду судом касаційної інстанції застосовуються у редакції КАС України станом до 8 лютого 2020 року. 
(а) щодо застосування санкцій у разі виконання припису
9. Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
10. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі - Порядок №509).
11. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у постанові від 31 березня 2021 року (справа №805/430/18-а), висловила таку правову позицію:
"Відповідно до частини одинадцятої статті 7 Закону України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
7.42. Водночас, норми частини одинадцятої статті 7 Закону №877-V відсутні у переліку норм, наведеному у частині п`ятій статті 2 Закону, дотримання яких для відповідача є обов`язковим, а тому до спірних відносин у цій справі норми частини одинадцятої статті 7 вказаного Закону не застосовуються.
7.43. Згідно з пунктом 29 Порядку №295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
…
7.49. … Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначає, що, як було вказано вище, згідно з пунктом 29 Порядку №295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
7.50. З огляду на вищевикладене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав за результатами касаційного розгляду справи дійшла такого правового висновку, що у період до 14 травня 2019 року (день прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/8917/17) пункт 29 Порядку №265 підлягав застосуванню якщо під час інспекційного відвідування встановлено триваючі на момент початку такої перевірки факти несвоєчасної та не у повному обсязі виплати заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, а тому заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності підлягали вжиттю одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
7.51. Отже, виконання позивачем встановлених у приписі порушення, а саме: нарахування та виплату індексації не може слугувати підставою для звільнення позивача від відповідальності за недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, ….».
12. Ураховуючи вищезазначений висновок, Суд не може погодитися із позицією суду апеляційної інстанції про протиправність постанов ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 7 червня 2018 року №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС, №ОД 282/140/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, які складені відносно фермерського господарства «Джондір-Б» у зв`язку із усуненням позивачем на момент її винесення частини порушень, які послужили підставою для накладення на нього штрафних санкцій згідно з цими постановами, а тому цей мотив підлягає виключенню з підстав задоволення позову.
13. Крім того, колегія суддів Верховного Суду не може погодитися із висновком суду апеляційної інстанцій про те, що індексація заробітної плати не є мінімальною державною гарантією в оплаті праці з огляду на таке.
14. Відповідно до частини другої статті 12 Закону №108/95-ВР норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями.
15. Частина перша цієї статті передбачає норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.
16. Розмір мінімальної заробітної плати визначається з урахуванням потреб працівників та їх сімей, вартісної величини достатнього для забезпечення нормального функціонування організму працездатної людини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а також загального рівня середньої заробітної плати, продуктивності праці та рівня зайнятості (стаття 9 Закону України "Про оплату праці").
17. Статтею 2 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що на основі соціальних стандартів визначаються розміри основних соціальних гарантій: мінімальних розмірів заробітної плати та пенсії за віком, інших видів соціальних виплат і допомоги.
18. Мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою (стаття 11 Закону України "Про оплату праці").
19. Згідно з частиною першою статті 95 цього Кодексу мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).
20. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб (частина четверта статті 95 КЗпП).
21. Відповідно до статті 8 Закону №108/95-ВР держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, .
22. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, і державними соціальними гарантіями, оскільки стосується працівників і їх сімей.
23. Зазначена правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16.
(б) щодо порушення процедури повідомлення про розгляд справи про застосування санкцій
24. Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
25. Згідно з пунктом 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до пункту 4 Порядку №509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
26. Згідно з пунктом 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
27. Одним із ключових питань у справі та головним аргументом касаційної скарги є виконання відповідачем пункту 6 Порядку №509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.
28. Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року (справа №813/3415/18) виклав таку правову позицію:
"38. … обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
39. Таке тлумачення пункту 6 Порядку №509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.
40. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
41. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.
42. Відповідно до пункту 5 Порядку №509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.
43. Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною".
29. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач не надав суду доказів того, що він проінформував позивача, тобто довів до нього будь яким способом інформацію про час розгляду справи, також відповідач не надав докази суду, що позивач був повідомлений про дату і час розгляду 7 червня 2018 року, як це передбачено пунктом 6 Порядку №509. Також відсутня інформація щодо вжиття відповідачем інших можливих заходів щодо повідомлення позивача про час розгляду справи. У зв`язку з чим було позбавлено можливості подавати відповідні пояснення та докази з приводу виявлених порушень, а відтак відповідачем протиправно винесено оскаржені постанови.
30. Ураховуючи вищезазначене, позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи та права на захист своїх прав, а тому Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність скасування оскаржуваних постанов відповідача про накладення штрафу.
31. Разом із тим, помилковий висновок суду апеляційної інстанції про те, що індексація заробітної плати не є мінімальною державною гарантією, не вплинув на правильність судових рішень, оскільки не повідомлення позивача про проведення відповідачем розгляду справи є самостійною підставою для скасування оспорюваної постанови відповідача про накладення штрафу на позивача.
32. За таких обставин, Колегія суддів уважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про визнання протиправним та скасування оскаржуваних постанов.
(в) щодо дій ГУ Держпраці при проведенні інспекційного відвідування
33. Колегія суддів зазначає, що вимога про визнання протиправними дій дії ГУ Держпраці в Одеській області по призначенню наказом №466 від 5 травня 2018 року інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» та скасування наказу №466 від 5 травня 2018 року в частині призначення проведення інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б», є неналежним способом захисту у цій справі, з огляду на таке.
34. Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
35. В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».
36. У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
37. Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
38. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
39. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
40. Виходячи з наведеного Колегія суддів не погоджується із позицією суду апеляційної інстанції у частині задоволення позову про скасування наказу від 5 травня 2018 року №466, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
41. За таких обставин, Колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції в цій частині із закриттям провадження у справі.
42. Щодо позовних вимог стосовно дій ГУ Держпраці в Одеській області по проведенню інспекційного відвідування та складанню акта за наслідками такої перевірки, то колегія суддів виходить із такого.
43. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
44. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів.
45. Щодо самих підстав проведення перевірки колегія суддів зазначає таке.
46. Процедуру проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом №877-V " та Порядком №295.
47. Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.
48. Абзацом 1 пункту 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
49. За приписами пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться:
1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;
5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;
6) за інформацією:
50. Пунктами 19, 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкту відвідування або його уповноваженим представником.
51. Згідно з пунктом 27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
52. Системний аналіз наведених вище положень дає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.
53. Суд апеляційної інстанції встановив, що перевірка відповідачем проведена у порушення підпункту 3 пункту 5 Порядку №295.  
54. Оскільки у справі, яка розглядається суд апеляційної інстанції встановив порушення ГУ Держпраці в Одеській області порядку проведення перевірки, то колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про протиправність його дій по проведенню такої та не законність складання відповідного акта, а відтак й про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
55. Разом із цим, колегія суддів зазначає, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки контролюючого органу щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.
56. При цьому дії службової особи щодо складання такого акта та включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.
57. Отже, оскаржувані ФГ «Джондір-Б» дії ГУ Держпраці в Одеській області по проведенню інспекційного відвідування за результатами якої складено акт на момент звернення з цим позовом до суду не порушують його прав, свобод або інтересів, що, на підставі наведених вище положень частини першої статті 5 КАС України, унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.
58. Колегія суддів зазначає, що «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
59. Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог щодо оскарження дій відповідача, які виражені актом перевірки підлягає закриттю.
60. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
61. Згідно частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
62 . Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ Держпраці в Одеській області по призначенню наказом №466 від 5 травня 2018 року інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» та скасування наказу №466 від 5 травня 2018 року в частині призначення проведення інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» та дій по проведенню інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» за результатами якої складено акт інспекційного відвідування №ОД282/140/АВ від 23 травня 2018 року та закрити провадження у справі у цій частині та про необхідність змінити рішення суду апеляційної інстанції в частині мотивів прийняття.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 139, 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області задовольнити частково. 
Скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці в Одеській області по призначенню наказом №466 від 5 травня 2018 року інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» та скасування наказу №466 від 5 травня 2018 року в частині призначення проведення інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» та дій по проведенню інспекційного відвідування фермерського господарства «Джондір-Б» за результатами якої складено акт інспекційного відвідування №ОД282/140/АВ від 23 травня            2018 року та закрити провадження у справі у цій частині.
У іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року змінити в частині мотивів задоволення позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              А.А. Єзеров                                                                                                                                  С.М. Чиркін