10.03.23
33/812/87/23

Справа № 488/84/23
Провадження № 33/812/87/23 
П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 березня 2023 року                                                м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання Лівшенком О.С., 
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мезінова О.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Мезінова Олега Григоровича на постанову, яку ухвалив Корабельний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Торжинської Т.В. у приміщенні цього ж суду 10 лютого 2023 року, якою притягнуто  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №301969 від 01 січня 2023 року ОСОБА_1 01 січня 2023 року о 10:10 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Океанівська, 26, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак, НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Такі дії кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень, стягнуто в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого захисника Мезінова О.Г., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначив, що працівником поліції було порушено порядок фіксації факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки така фіксація проведена без залучення двох свідків. 
Повідомлена ОСОБА_1 працівником поліції причина зупинки транспортного засобу під його керуванням - профілактичні заходи, перевірка документів, не передбачена ст.35 Закону України «Про національну поліцію» як законна підстава для зупинки транспортного засобу.
Тому, відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гевген проти Німеччини» від 30 червня 2008 року, Яременко проти України від 30 квітня 2015 року незаконними є і похідні вимоги поліцейського про необхідність проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також недопустимими є і всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мезінова О.Г., які підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону. 
Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила)) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами пункту 2.5 Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: 
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395). 
Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, утворює сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема. наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №301969 від 01 січня 2023 року, ОСОБА_1 01 січня 2023 року о 10:10 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Океанівська, 26, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , без зауважень та заперечень.
На місці зупинки транспортного засобу складено направлення на огляд водія ОСОБА_1 в медичному закладі.
Щодо необхідності присутності свідків при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд зауважує, що таке твердження суперечить змісту частини 2 статті 266 КУпАП та Інструкції №1395 в редакціях, які були чинними на день складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за якими присутність свідків передбачена лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Щодо обставин справи, яка переглядається, то фіксування правопорушення відбувалося технічними засобами відеозапису, що відповідає приписам закону. 
При цьому вказана норма закону не розділяє порядок фіксації проведення огляду на стан сп`яніння (алкогольного та наркотичного) та відмови від проведення такого огляду.
Також апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в редакції, чинній на день складання протоколу щодо ОСОБА_1 ), щодо обов`язковості присутності свідків при фіксації відмови особи від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки з врахуванням вимог до ієрархії законів та підзаконних актів віддає перевагу положенням статті 266 КУпАП.
Тому не можна погодитись із твердженням апелянта про незалучення свідків при фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тоді як при проходженні такого огляду їх присутність не є обов`язковою відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП.
Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються і дослідженим судами першої та апеляційної інстанцій відеозаписом, проведеним працівниками поліції.
Так, з початку відеозапису, який міститься на диску та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №301969, вбачається, що автомобіль марки Daewoo Lanos номерний знак, НОМЕР_1 , був зупинений на вимогу працівників поліції.
Посилання захисника Сафронова В.І. на те, що транспортний засіб під його керуванням був зупинений безпідставно, суд не приймає до уваги, оскільки законність дій працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не є предметом з`ясування у справі, яка переглядається, і не впливає на вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 статті 130 КУпАП.
З відеозапису з бодікамери поліцейського також вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (час запису 10:23:28;10:31:49), на що той відмовився (час 10:24:26;10:32:59).
Крім того працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі самостійно (час 10:45:49).
Отже ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження зазначеного огляду.
Апеляційний суд звертає увагу на неможливості застосування у справі, яка переглядається, доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки предметом розгляду є відмова особи, яка керує транспортним засобом – ОСОБА_1 , від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто доведеність (недоведеність) вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом. 
Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними, враховуючи факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме – відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
До того ж факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорювався.
Також апеляційний суд відхиляє додаткові посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на те, що він намагався пройти самостійно огляд на стан наркотичного сп`яніння після складання протоколу, оскільки таке суперечить вимогам статті 266 КУпАП. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено відмова ОСОБА_1 поліції пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому апеляційний суд враховує вказівки Європейського суду з прав людини про те, що право на вмотивованість судового рішення має захистити особу, яка звернулась до суду, від сваволі. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 301969 від 01 січня 2023 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Мезінова Олега Григоровича залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортних засобів строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Миколаївського апеляційного суду                         Т.М. Базовкіна