ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3462/23 Справа № 201/6334/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування арешту, –

ВСТАНОВИЛА:

       У вересні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 17 червня 2011 року прокурором Жовтневого району м.Дніпропетровська було порушено кримінальну справу №63119078 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
       18 серпня 2011 року СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області по відношенню до ОСОБА_1 було порушено кримінальні справи №№63119078/1, 63119078/2, 63119078/3, які того ж дня об`єднані в одне провадження під єдиним номером 63119078.
       На підставі подання СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27 вересня 2011 року про накладення арешту на грошові кошти, Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 03 жовтня 2011 року було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках та депозитних вкладах, відкритих ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО: 305299): рахунок № НОМЕР_1 , договір №SAMDN01000704855980; рахунок № НОМЕР_2 , договір №SAMDN01000704857916; рахунок № НОМЕР_3 , договір №SAMDN01000704855961; рахунок № НОМЕР_4 , договір №SAMDN01000705808299.
       Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 09 травня 2022 року №20.1.0.0.0/7-220506/4557 ОСОБА_1 було повідомлено, що на кошти на рахунках останнього досі залишається арешт, жодної постанови слідчого або судового рішення про скасування арешту до банківської установи не надходило, у зв`язку з чим підстави для зняття арешту з коштів відсутні.
       Так, адвокатом Жорніченком Д.В. 21 червня 2022 року подано заяву щодо стану кримінальної справи №63119078, яку було порушено саме у відношенні ОСОБА_1 
       30 червня 2022 року представником було отримано відповідь №43.5/Ж-524, якою у наданні жодної інформації у справі відмовлено у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 процесуального статусу.
       13 липня 2022 року адвокатом Жорніченком Д.В. в інтересах ОСОБА_1 , як власника майна, було подано до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська клопотання про скасування арешту майна у кримінальній справі №63119078.
       Під час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було надано лист, згідно якого кримінальне провадження №12013040650000302 (кримінальна справа №63119078) було закрито постановою слідчого 19 грудня 2013 року в порядку п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
       За таких обставин, адвокатом Жорніченком Д.В. 28 липня 2022 року було подано заяву до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про направлення відповідних документів, що підтверджують закриття кримінальної справи та скасування арешту до установи банку для скасування арешту рахунків ОСОБА_1 
       19 серпня 2022 року адвокатом Жорніченком Д.В. було направлено адвокатський запит до АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання інформації про отримання Банком документів про закриття кримінального провадження та скасування арешту, підстави нескасування Банком арешту на рахунках ОСОБА_1 
       30 серпня 2022 року було отримано відповідь АТ КБ «ПриватБанк» на вищезазначений адвокатський запит, у якій відмовлено у скасуванні арешту через відсутність у Банку правових підстав для такої дії, з посиланням на норми діючого КПК України, незважаючи на те, що постанова про закриття провадження та скасування арешту приймалась слідчим за правилами КПК України 1960 року.
       У зв`язку з чим, позивач просив суд скасувати арешт на грошові кошти ОСОБА_1 на розрахункових рахунках та депозитних вкладах у АТ КБ «ПриватБанк», накладений 03 жовтня 2011 року постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у кримінальній справі №63119078 (кримінальне провадження №12013040650000302).
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУНП в Дніпропетровській області про скасування арешту та скасовано арешт на грошові кошти ОСОБА_1 на розрахункових рахунках та депозитних вкладах у АТ КБ «ПриватБанк», накладений постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2011 року у кримінальній справі №63119078 (кримінальне провадження №12013040650000302).
       Не погодившись з таким рішенням, ГУНП в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
       Позивач, відповідно до ст.360 ЦПК України, подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.
       Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване судове рішення — скасувати з ухваленням нового рішення по суті даного спору, з огляду на таке.
       Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2011 року прокурором Жовтневого району м.Дніпропетровська було порушено кримінальну справу №63119078 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
       18 серпня 2011 року СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області по відношенню до ОСОБА_1 було порушено кримінальні справи №№63119078/1, 63119078/2, 63119078/3, які того ж дня об`єднані в одне провадження під єдиним номером 63119078.
       На підставі подання СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27 вересня 2011 року про накладення арешту на грошові кошти, Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 03 жовтня 2011 року було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках та депозитних вкладах, відкритих ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО: 305299):
       - рахунок № НОМЕР_1 , договір №SAMDN01000704855980;
       - рахунок № НОМЕР_2 , договір №SAMDN01000704857916;
       - рахунок № НОМЕР_3 , договір №SAMDN01000704855961;
       - рахунок № НОМЕР_4 , договір №SAMDN01000705808299.
       Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 09 травня 2022 року №20.1.0.0.0/7-220506/4557 ОСОБА_1 повідомлено, що на кошти на рахунках останнього досі залишається арешт, жодної постанови слідчого або судового рішення про скасування арешту до банківської установи не надходило, у зв`язку з чим підстави для зняття арешту з коштів відсутні.
       Адвокатом Жорніченком Д.В. 21 червня 2022 року було подано заяву щодо стану кримінальної справи №63119078, яку було порушено саме у відношенні ОСОБА_1 
       30 червня 2022 року було отримано відповідь №43.5/Ж-524, згідно якої у наданні жодної інформації у справі відмовлено у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 процесуального статусу.
       13 липня 2022 року адвокатом Жорніченком Д.В. в інтересах ОСОБА_1 , як власника майна, було подано до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська клопотання про скасування арешту майна у кримінальній справі №63119078.
       Під час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було надано лист, згідно якого кримінальне провадження №12013040650000302 (кримінальна справа №63119078) було закрито постановою слідчого 19 грудня 2013 року в порядку п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
       За таких обставин, адвокатом Жорніченком Д.В. 28 липня 2022 року було подано заяву до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про направлення відповідних документів, що підтверджують закриття кримінальної справи та скасування арешту до установи банку для скасування арешту рахунків ОСОБА_1 
       19 серпня 2022 року адвокатом Жорніченком Д.В. було направлено адвокатський запит до АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання інформації про отримання Банком документів про закриття кримінального провадження та скасування арешту, підстави нескасування Банком арешту на рахунках ОСОБА_1 
       30 серпня 2022 року було отримано відповідь АТ КБ «ПриватБанк» на вищевказаний адвокатський запит, у якій відмовлено у скасуванні арешту через відсутність у Банку правових підстав для такої дії, з посиланням на норми діючого КПК України, незважаючи на те, що постанова про закриття провадження та скасування арешту приймалась слідчим за правилами КПК України 1960 року.
       Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується його право власності, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому дійшов висновку, що право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, а саме шляхом зняття арешту на грошові кошти ОСОБА_1 на розрахункових рахунках та депозитних вкладах у АТ КБ «ПриватБанк», накладений постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2011 року у кримінальній справі №63119078 (кримінальне провадження №12013040650000302).
       Втім, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
       У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
       Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
       Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
       Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, такі складові як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
       Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
       Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
       Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
       Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
       Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
       При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу учасників такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, пред`явлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
       В апеляційній скарзі ГУНП в Дніпропетровській області посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо скасування арешту на грошові кошти ОСОБА_1 на розрахункових рахунках та депозитних вкладах у АТ КБ «ПриватБанк», оскільки не врахував, що слідчим СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Стрига М.М. на підставі ст.110, п.2ч.1 ст.284, п.9 Перехідних Положень КПК України 2021, ст.126 КПК України в редакції 1960, винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якій одночасно знято арешт, накладений постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2011 року у кримінальній справі №63119078 (кримінальне провадження №12013040650000302).
       Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №450/1411/16, якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року і при цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
       Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року (справа №6-26цс13) та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №2-3392/11), від 15 травня 2019 року (справа №372/2904/17-ц), від 21 серпня 2019 року (справа №911/1247/18).
       Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в області капітана поліції Стрига М.М. від 15 травня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013040650000362 від 22 січня 2013 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Знято арешт, накладений по постанові Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2011 року, на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках і депозитних вкладах, відкритих ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копію постанови направлено прокурору, потерпілому, заявнику.
       Згідно листа-відповіді СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14 липня 2022 року №43.5/4771, наданого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська Федоріщеву С.С., у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №12013040650000362 від 20 січня 2013 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України (кримінальна справа №63119078 від 22 січня 2011 року). 19 грудня 2013 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження в порядку ч.1 п.2 ст.284 КПК України. До теперішнього часу рішення в законному порядку не скасовано.
       Отже, питання щодо скасування арешту вже було вирішено слідчим за правилами КПК України, проте суд першої інстанції на вищевказане належної уваги не звернув.
       Таким чином, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим доказам у їх сукупності, не навів обґрунтованих мотивів покладених в основу рішення, в результаті чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
       Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору.
       Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення — скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні даного позову.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області — задовольнити.
       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2023 року — скасувати та ухвалити нове рішення.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування арешту — відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова