УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2023 року
м. Київ
Справа № 624/611/21
Провадження № 51 - 1161 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року щодо нього,
встановив:
Вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року, залишеним без зміни ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 304 ч. 1, ст. 304 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
У касаційній скарзі порушується  питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. При цьому в касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не зазначає які саме та в чому полягають істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання.
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, з копій судових рішень вбачається, що вирок та ухвала були постановленні на підставі угоди про визнання винуватості, а тому засудженому необхідно врахувати норми ст. 424 ч. 3 п. 1 КПК України відповідно до якої  вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3