ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1784/23 Справа № 201/5641/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Паромової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” про скасування наказу про призупинення трудових відносин, поновлення дії трудового договору, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ “Приватбанк” про скасування наказу про призупинення трудових відносин, поновлення дії трудового договору, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року у справі № 201/10752/21 задоволено його позовні вимоги до АТ КБ “ПриватБанк”, третя особа Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ “ПриватБанк”. Скасовано наказ № Э.DN-УВ-2021-7296181-п від 09 вересня 2021 року АТ КБ “ПриватБанк” про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ “ПриватБанк”. Стягнуто з АТ КБ “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 434 615 грн. 71 коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ “ПриватБанк” допущене до негайного виконання. Рішення суду в частині стягнення з АТ КБ “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 90 720 грн. 68 коп. допущене до негайного виконання. Позивач вказує, що у травні 2022 року отримав поштою від AT КБ “ПриватБанк” копію наказу про поновлення на роботі № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09 травня 2022 року і копію наказу про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09 травня 2022 року. Наказом про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09 травня 2022 року дія трудового договору призупинена з 11 травня 2022 року до дати припинення або скасування воєнного стану, припинено забезпечення роботою позивача та припинено нарахування та виплату заробітної плати. Позивач вважає вказаний наказ неправомірним та таким що підлягає скасуванню, оскільки режим воєнного стану (військова агресія) як такий не є самостійною підставою призупинення трудових відносин. Головною умовою призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її в умовах воєнного стану. За даними офіційного сайту AT КБ “ПриватБанк” банк працює в безперебійному режимі в тих населених пунктах, в яких немає загроз для здоров`я й життя працівників та клієнтів та з урахуванням вимог Постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану” банки продовжують роботу з урахуванням обмежень, визначених вказаною постановою. Банк продовжує виконувати свої завдання та функції, забезпечуючи роботою своїх працівників. Про будь-які обставини, які унеможливлюють роботу AT КБ “ПриватБанк” офіційно не повідомляв. Позивач зазначає, що він є працівником Головного офісу банка з дислокацією у м. Дніпрі, відділення та структурні підрозділи банку в Дніпрі працюють в штатному режимі (очно та дистанційно). До свого незаконного звільнення він, як і всі працівники Головного офісу банку в м. Дніпрі, працював в дистанційному режимі. Відповідач AT КБ “Приватбанк”, приймаючі рішення про призупинення дії трудового договору, не обґрунтував його, не зазначив, що конкретно перешкоджає забезпечувати позивача роботою, не надав конкретних відомостей та доказів про те, що він дійсно позбавлений можливості забезпечувати роботою, принаймні частково, або позбавлений можливості застосувати інші механізми такі, як дистанційна та або надомна робота, скорочення тривалості робочого часу. Також позивач пов`язує прийняття наказу про призупинення дії трудового договору із тим, що він має статус «викривача корупції», адже повідомляв до правоохоронних органів про вчинення керівництвом банку кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією. Вважає, що банк у зв`язку з незаконним призупиненням дії трудового договору, повинен виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із середнього заробітку у розмірі 4219 грн. 57 коп., визначеного рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року у справі № 201/10752/21, адже під час прийняття рішення про поновлення на роботі до прийняття наказу про призупинення дії трудового договору будь-яких рішень про зміну розміру оплати праці не приймалось, розмір оплати праці залишився незмінним. На підставі викладеного  ОСОБА_1  просив суд скасувати наказ АТ КБ “ПриватБанк” про призупинення дії трудового договору № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09 травня 2022 року укладеного з  ОСОБА_1 та поновити дію трудового договору, стягнути з AT КБ “Приватбанк” на його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу за період з 11 травня 2022 року по день ухвалення рішення.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано незаконним наказ голови правління АТ КБ “Приватбанк” Герхард Бьош № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09 травня 2022 року “Про призупинення дії трудового договору” з ОСОБА_1 з 11 травня 2022 року. Поновлено з 11 травня 2022 року дію трудового договору, укладеного між АТ КБ “Приватбанк” і ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту, посадова підгрупа – заступник керівника Департаменту з питань адвокатського та судового супроводу ГО Департаменту економічної безпеки. Стягнуто з АТ КБ “Приватбанк” (код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 травня 2022 року по день ухвалення рішення в розмірі 497909 грн. 26 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) в межах суми платежу за один місяць. Середній заробіток за час вимушеного прогулу обрахований судом без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Стягнуто з АТ КБ “Приватбанк” (код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992,40 грн.
Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року задоволено заяву відповідача АТ КБ “Приватбанк” про ухвалення додаткового рішення. Рішення суду в частині стягнення виплати заробітної плати за один місяць, що становить 63293 грн. 55 коп. допущено до негайного виконання.
В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк” просить рішення суду від 21 жовтня 2022 року  скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що малють значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 21 жовтня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.
       Відповідно до ч. 3, 6 ст. 43 Конституції України - кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
       Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
       24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” №64/2022 строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14 березня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18 квітня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17 травня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12 серпня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07 листопада 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06 лютого 2023 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2022 року строком на 90 діб. 
       Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України.
       Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”.
       Статтею 1 Закону України від 15 березня 2022 року “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України “Про правовий режим воєнного стану”.
       На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.
       У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.
       Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
       Згідно із пунктом 2 розділу “Прикінцеві положення” Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” главу XIX “Прикінцеві положення” Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: “Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану”
       З огляду на вищевикладене положення Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану”, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.         Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.
       Частиною 1 статті 13 Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” визначено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.
       Частиною 2 вказаної статті передбачено, що про призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.
       Згідно із частиною 3 статті 13 Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.
       Таким чином, Закон України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” надав право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин, та не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам.
       Відповідно до частини 1 статті 13 Закону “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану”, таке право роботодавця настає за певних умов. Такими умовами призупинення трудового договору з працівником є абсолютна неможливість через збройну агресію: роботодавцем надати роботу, а працівником - виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливість виконувати цю роботу працівником.
       Отже, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу. Лише наявність правової норми яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права.
       Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах коли він не може надати роботу працівнику, в свою чергу, працівник - не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору може свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.
       Тому за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору.
Вказана норма передбачає призупинення дії трудового договору не само по собі - у зв`язку з військовою агресією проти України, а лише за умови виключення можливість надання та виконання роботи. Тому у наказі має зазначатися інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки.
У справі встановлено, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року по справі №201/10752/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ “ПриватБанк”, третя особа Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ “ПриватБанк” про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Наказ № Э.DN-УВ-2021-7296181-п від 09 вересня 2021 року АТ КБ “ПриватБанк” про звільнення ОСОБА_1 скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ “ПриватБанк”. Стягнути з АТ КБ “ПриватБанк”  на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 434 615 грн. 71коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ “ПриватБанк” допустити до негайного виконання. Рішення суду в частині стягнення з АТ КБ “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 90 720 грн. 68коп. допустити до негайного виконання. Стягнуто з АТ КБ “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 908грн. Стягнуто з АТ КБ “ПриватБанк” на користь держави судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 1 816грн. (а.с.5-15). Вказане рішення суду набрало законної сили.
Наказом “Про поновлення на роботі” Дирекції з HR та корпоративного управління АТ КБ “Приватбанк” № Э.28.0.0.0/1-6922475 від 09 травня 2022 року скасовано дію наказу Э DN-УВ- 2021-7296181-п від 09 листопада 2021 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ “Приватбанк” на посаді заступника директора департаменту, посадова підгрупа Заступник керівника Департаменту з питань адвокатського та судового супроводу ГО Департаменту економічної безпеки з 13 вересня 2021 року (а.с. 17).
Наказом “Про призупинення дії трудового договору” Дирекції з HR та корпоративного управління АТ КБ “Приватбанк” № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09 травня 2022 року у зв”язку з військовою агресією проти України АТ КБ “Приватбанк” не має можливості забезпечити наступного працівника роботою ОСОБА_1 посада заступник директора департаменту, посадова підгрупа Заступник керівника Департаменту з питань адвокатського та судового супроводу ГО Департаменту економічної безпеки. Враховуючи вказане вище та керуючись ст. 13 Закону України “Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану” від 15 березня 2022 року, Закон України “Про правовий режим воєнного стану” від 12 травня 2022 року, Указами Президента України “Про зведення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 14 березня 2022 року №133/2022 на період дії воєнного стану. Призупинено дію трудового договору ОСОБА_1 , Заступника директора департаменту з 11 травня 2022 року (перший день призупинення) до дати припинення або скасування воєнного стану. Наказано проінформувати ОСОБА_1 щодо призупинення дії трудового договору на період воєнного. У зв`язку з тимчасовим призупиненням дії трудового договору, починаючи з 11 травня 2022 року до дати скасування чи припинення воєнного стану з Україні тимчасово припинити роботодавцем забезпечення ОСОБА_1 роботою; припинити нарахування та виплату заробітної плати (будь - яких гарантійних та компенсаційних виплат). У разі зміни обставин, викладених у цьому наказі, рішення щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 може бути переглянуте, шляхом видачі окремого наказу. Наказано забезпечити облік робочого часу ОСОБА_1 на період призупинення дії трудового договору як інші причини неявок, за умови наявності технічних та організаційних можливостей у роботодавця (а.с.18).
Відповідач АТ КБ “Приватбанк” зазначали, що призупинення дії трудового договору зумовлено неможливістю забезпечення працівника роботою, у зв`язку з істотним зниженням кількості проваджень (активів), що перебували у роботі, що унеможливлювало виконання працівником трудових обов`язків, визначених посадовою інструкцією заступника керівника департаменту з питань адвокатського та судового супроводу ГО.
Слід зазначити, фактичними обставинами у наказі “Про призупинення дії трудового договору” вказано відповідачем про “неможливість забезпечити працівника роботою у зв`язку із військовою агресією проти України”.
Однак, у наказі не вказано про виключення можливості надання та виконання роботи працівником.
Посилання АТ КБ “Приватбанк” на те, що дія трудового договору із позивачем призупинена, оскільки його показники зменшилися і звузилося коло трудових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, що пов`язані саме із військовою агресією проти України та зупинення у зв`язку із цим діяльності банку, або окремих його підрозділів, відділів, у т.ч. департаменту з питань адвокатського та судового супроводу ГО. є необґрунтованими будь-якими належними доказами у справі. 
АТ КБ “Приватбанк” не надали суду належних доказів, які доводять неможливість забезпечити позивача роботою: наказів, розпоряджень, посадової інструкції позивача, документів про трудовий розпорядок, обсяг виконуваної позивачем роботи напередодні видання оспорюваного наказу тощо. 
Наданий відповідачем АТ КБ “Приватбанк” скрін-шот “витягу з програмного комплексу “Промінь” модулю “Система обліку судових справ” (справи, які були в роботі позивача) не є належним доказом, оскільки походження указаного документа невідоме, не надано доказів, що саме позивач ОСОБА_1 був користувачем цього програмного комплексу. 
Відповідачем АТ КБ “Приватбанк” також не зазначено, що банк або його окремі підрозділи припинили роботу під час воєнного стану, банк скоротив штат, звузив обов`язки працівників тощо.
Отже, виданий АТ КБ “Приватбанк” наказ № Э.28.0.0.0/1-6924954 від 09 травня 2022 року “Про призупинення дії трудового договору”, яким призупинено дію трудового договору ОСОБА_1 - заступника директора департаменту з 11 травня 2022 року (перший день призупинення) до дати припинення або скасування воєнного стану є не обґрунтований і не мотивований. Тому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з огляду на викладене та враховуючи, що з позивачем ОСОБА_1 не припинено трудовий договір, а призупинено його дію, та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є поновлення з 11 травня 2022 року дії трудового договору.
       Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України. 
       Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або рiзницi в заробiтку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не бiльш як за один рiк. Якщо заява про поновлення на роботi розглядається бiльше одного року, не з вини працiвника, орган, який розглядає трудовий спiр, виносить рiшення про виплату середнього заробiтку за весь час вимушеного прогулу. 
       Вимушеним прогул - це час, упродовж якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.
У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 дійсно перебував у вимушеному прогулі з вини роботодавця, оскільки оспорюваний наказ визнаний судом незаконним, а видання наказу про зупинення дії трудового договору призвело до невиплати заробітної плати позивачеві.
Таким чином, період вимушеного прогулу слід визначити з 11 травня 2022 року  (день зупинення дії трудового договору) по 21 жовтня 2022 року (день ухвалення рішення судом про поновлення на роботі).
Відповідно до положень п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 “Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати”, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: з) вимушеного прогулу. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно із п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати” № 100 від 08 лютого 1995 року (з подальшими змінами і доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу мав би застосовуватись розмір доходу за березень і квітень 2022 року, тобто за два місяці, що передують події звільнення позивача у травні 2022 року.
Однак, встановлено, що позивач ОСОБА_1 не приступав до виконання трудових функцій після поновлення його на роботі з 13 вересня 2021 року, внаслідок того, що відповідач АТ КБ “Приватбанк” не виконав своєчасно рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року у справі №201/10752/21 про поновлення ОСОБА_1 на роботі.
У вказаному рішенні суду від 11 лютого 2022 року у справі №201/10752/21за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ “ПриватБанк”, третя особа Первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ “ПриватБанк” про скасування наказу про звільнення судом було встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 4219 грн. 57 коп.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість обрахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 4219 грн. 57 коп.
У період вимушеного прогулу включаються робочі дні з 11 травня 2022 року до 21 жовтня 2022 року, загальна кількість яких становить 118 робочих днів (кількість робочих днів у травні 2022 року (з 11 травня 2022 року) - 15 робочих днів, у червні 2022 року – 22 робочих дні, у липні 2022 року - 21 робочий день, у серпні 2022 року - 23 робочих днів, у вересні 2022 року – 22 робочих дні, у жовтні 2022 року (по 21 жовтня 2022 року включно) - 15 робочих днів. 
Отже,  суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що  середній заробіток  ОСОБА_1  за час вимушеного прогулу за період  з 11 травня 2022 року до 21 жовтня 2022 року становить 497 909 грн. 26 коп. (4219,57 грн. х 118 робочих днів). 
Суд в резолютивній частині рішенні зазначив, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.
Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц, провадження № 61-14794св18.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 до АТ КБ “Приватбанк” про скасування наказу про призупинення трудових відносин, поновлення дії трудового договору, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Доводи апеляційної скарги стосовно законності винесення оскаржуваного наказу АТ КБ “Приватбанк” “Про призупинення дії трудового договору” з позивачем є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Посилання АТ КБ “Приватбанк” в апеляційній скарзі на безпідставність позовних вимог позивача, на неповне з`ясування обставин у справі та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права є необгрунтованими. 
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” - залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

       Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова