КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи: 757/1141/22-п                                         Постанова винесена суддею Бортницькою В.В.
Номер апеляційного провадження: 33/824/2901/2022
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
                               
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
01 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., при секретарі судового засідання Самборі Д.О., за участю сторін:
 
захисника                                                      Нікіпелової К.Є.
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Музичука Є.А., на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року, стосовно 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 10 грудня 2021 року близько о 04 год. 50 хв. в м. Києві по Набережному шосе, 25 керувала транспортним засобом «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», тест позитивний 1,33%, чим порушила пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_1 , адвокат Музичук Є.А., вважаючи постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, а докази вини ОСОБА_1 відсутні. 
Зокрема адвокат Музичук Є.А. зазначає, що його підзахисна не погодилася з результатами «Драгера», однак працівники патрульної поліції проігнорували її бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, та в порушення вимог чинного закону склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує апелянт і на відсутність відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, що згідно доводів апеляційної скарги, також свідчить про істотні порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу та є підставою вважати його неналежним доказом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Нікіпелової К.Є., в інтересах ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 10 грудня 2021 року близько о 04 год. 50 хв. в м. Києві по Набережному шосе, 25 керувала транспортним засобом «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», тест позитивний 1,33%, чим порушила пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а відтак вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наданими суду матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та тестуванням на алкоголь. 
Разом з тим, ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейський з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Аналіз вище наведеної норми закону дає підстави вважати, що лише у разі згоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу результат такого огляду можна вважати належним доказом у вчиненні водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, і лише при умові, що огляд було проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП. 
Як зазначає апелянт, ОСОБА_1 була незгодна з результатами спеціального технічного засобу «Драгер» та бажала пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що працівниками патрульної поліції було проігноровано. Про вказані обставини сторона захисту повідомляла і в суді першої інстанції. 
При цьому, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2021 року, під час зупинки ОСОБА_1 та проведення її огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» велася відеофіксація на приладі БК АА-00172, однак в порушення вимог ст. 266 КУпАП матеріали відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 додані не були. Згідно довідки інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 4), даний відеозапис не зберігся у зв`язку із обмеженим строком зберігання. 
Проте суд не бере до уваги вказану довідку, оскільки відповідно до п. 4 розділу VІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція), строк зберігання відеозапису за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшений у разі використання їх в тому числі у справах про адміністративне правопорушення. Крім того, як уже зазначав суд, відповідно до приписів ст. 266 КУпАП матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вище вказані вимоги закону та підзаконного нормативно-правового акту забороняють органу поліції знищувати відеозапис за закінченням строків встановлених п. 4 розділу VІІІ Інструкції не долучивши його до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 та результати тесту спеціального технічного засобу «Драгер», на які посилається суд першої інстанції, у відповідності до вимог чинного законодавства, не можуть бути належними доказами про справі. 
          Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів і полягає у тому, що такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. 
         Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Вище наведені обставини дають підстави вважати, що наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 доказів недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про те, що вона 10 грудня 2021 року близько о 04 год. 50 хв. в м. Києві по Набережному шосе, 25 керувала транспортним засобом «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з урахуванням того, що всі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і  складу адміністративного правопорушення, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 , адвоката Музичука Є.А., підлягає задоволенню. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Музичука Є.А., задовольнити.
Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова оскарженню не підлягає.

      Суддя
Київського апеляційного суду                                                             М.П. Худик