27.01.23
33/812/21/23

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року                                                 м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                        Куценко О.В.,
за участю секретаря                 Козленко Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.11.2022 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, солдат, стрілець 4 взводу 2 роти 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , згідно з протоколом протягом року, а саме 17.08.2022 року, 12.10.2022 року, 06.11.2022 року притягувався до адміністративної відповідальності, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень. 

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1/174 від 14.11.2022 року , «14.11.2022 року близько 11:30 год. на території тимчасового розміщення підрозділу, 4 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) солдат ОСОБА_1 . Солдату ОСОБА_1 було запропоновано добровільно пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані, від чого солдат ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що було складено відповідний акт». 

Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень. 

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Зазначає, що висновок про перебування його в стані алкогольного сп`яніння було зроблено лише на підставі візуальних даних без будь-яких речових доказів, без фото або відеозапису.

Вважає, що свідчення свідків є недостовірними та недостатніми для доказу його вини. 

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно  ОСОБА_1  не виконані в повному обсязі.

Перевіривши доводи апелянта під час апеляційного розгляду, встановлено, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  та додані до нього матеріали надійшов до суду 15.11.2022, в той же день відбувся автоматизований розподіл судової справи. 
Розгляд справи відбувся 16.11.2022, тобто наступного дня після надходження справи до суду. 
Однак, повідомлення чи повістка про дату та час розгляду справи судом  ОСОБА_1  не надсилались. В матеріалах справи відсутній супровідний лист про направлення повістки чи повідомлення  ОСОБА_1 . 
В матеріалах справи наявна заява в якій зазначено, що ОСОБА_1 свою провину визнає, та просить розгляд проводити без його участі. Дана заява не містить дати, коли вона була складена. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що ніякої заяви йому керівництвом не надавалась, а надавався для підпису чистий аркуш паперу. (а.с. 12).
Тобто? суддя не впевнився та не перевірив, чи дійсно ОСОБА_1 відмовився прийняти участь у розгляді справи та чи має він захисника, та розглянув справу відразу на наступний день після її надходження до суду, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушив право особи на захист та формально поставився до розгляду справи.
Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суддя зазначив, що його вина підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення НОМЕР_1/174 від 14.11.2022 (а.с. 1-2); актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 14.11.2022 (а. с. 3); рапортами військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 від 14.11.2022 (а. с. 4, 5, 6) та іншими матеріалами справи в сукупності.
Тобто суд першої інстанції лише перелічив докази, які є у справі, однак не навів їх змісту та не надав оцінку цим доказам в їх сукупності. 
У постанові взагалі не мотивовано та не зазначено, чи доводять додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2022 року, близько 11:30 год. 14.11.2022 року на території тимчасового розміщення підрозділу, 4 взводу охорони 2 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) солдат ОСОБА_1 . Солдату ОСОБА_1 було запропоновано добровільно пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані, від чого солдат ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що було складено відповідний акт. 

Цей протокол складено командиром 4 взводу 2 роти 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . 
З цього протоколу вбачається, що він був складений за присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але не зазначено жодних даних, ким являються ці особи, не зазначено їх анкетні дані. 
В цьому протоколі також зазначено, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності відмовилася підписувати протокол. 
Однак, як слідує з доводів апеляційної скарги, на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1  не направлявся та від проходження такого огляду не відмовлявся. Акт відмови від огляду на стан сп`яніння в присутності  ОСОБА_1  не складався та для підпису йому не надавався. Ці дані під час апеляційного розгляду не спростовані. 

Обставини, що зазначені у цьому протоколі,  ОСОБА_1  в своїй апеляційній скарзі заперечує. 
Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додані докази, яким судом не надана належна оцінка. 
Так, згідно акта фіксації відмови від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння від 14.11.2022, зазначено, що його проведено у присутності двох понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. 
Згідно цього акта у  ОСОБА_1  був запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5  у присутності двох свідків відмовився (а. с. 3).  
В той же час, цей акт не підписаний ОСОБА_1 та не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився його підписувати.
Також наданий рапорт ОСОБА_2 , згідно якого ним був виявлений ОСОБА_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. У присутності свідків, він запропонував  ОСОБА_1  пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння від чого  ОСОБА_1  відмовився, про що було складено відповідний акт (а.с. 4);
Окрім того, в матеріалах справи містяться рапорти ст. сержанта ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4 , згідно яких старшим лейтенантом ОСОБА_2 у їх присутності  ОСОБА_1  було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння, від чого останній у їх присутності відмовився (а.с. 5,6). 
Дослідивши ці рапорти, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є ідентичними за змістом, складені за допомогою комп`ютера (надруковані), не написані особисто кожним зі свідків. 
Тобто є обґрунтовані сумніви, що цими особами рапорти подавались. Будь-які пояснення свідків до протоколу також не додані. 
Окрім того, враховуючи, що свідки  ОСОБА_3  та ОСОБА_4  є військовослужбовцями та знаходяться у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_2 , - особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто є достатні підстави вважати, що ці особи є зацікавленими, що також викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності даних, що зазначені у рапортах цих свідків.
Таким чином, до протоколу про адміністративного правопорушення щодо  ОСОБА_1  не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на те, що будь-яких пояснень у  ОСОБА_1  під час складання протоколу не відібрано та зважаючи на доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що на нього було здійснено тиск з боку командування військової частини та твердження про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у апеляційного суду відсутні процесуальні можливості перевірки зазначених тверджень апелянта, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що протокол складено у присутності  ОСОБА_1  і на підтвердження тих обставин, що йому роз`яснені його процесуальні права та він нібито відмовився від підпису.
В свою чергу, при розгляді справи суддя взагалі не перевірив обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення. 

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості перевірити обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо  ОСОБА_1 , шляхом допиту останнього, а також свідків. 
Відтак, під час апеляційного розгляду виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зважаючи на викладені в апеляційній скарзі доводи.
Відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на вищевказані обставини, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність того, що в умовах особливого періоду, військовослужбовець  ОСОБА_1  14.11.2022 року відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі  докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
За таких обставин, в діях  ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.11.2022 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Куценко О.В.