Постанова
Іменем  України                                
 
08 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/63454/19
 
провадження № 61-7436 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                           Хопти С.Ф.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - акціонерне товариство «Правекс Банк»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Правекс Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021  року у складі судді Соколова О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022  року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Матвієнко Ю. О., Шебуєвої В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Правекс Банк» (далі - АТ «Правекс Банк») про відшкодування збитків.
Позовна заява мотивована тим, що 24 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та  ПАТ КБ «Правекс Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс Банк», було укладено договір № 29 майнового найму індивідуального сейфа, згідно з пунктом 1.1 якого банк надав йому в майновий найм індивідуальний сейф під № НОМЕР_1 розміром 240x303x450 мм на строк з 24 лютого 2015 року по                                  23 серпня 2015 року.
03 серпня 2015 року між ним та ПАТ КБ «Правекс Банк» було укладено договір комплексного обслуговування фізичної особи, відповідно до якого банк за анкетою-заявою клієнта (зі змінами), що є невід`ємною частиною цього договору, зобов`язався надати послуги майнового найму індивідуального сейфа з багаторівневим механічним захистом для збереження в ньому майна за плату строком до 31 липня 2017 року.                 
Вказував, що у 2015 році він поклав в індивідуальний сейф № НОМЕР_1 власні грошові кошти, а саме: 1 780 000 доларів США, 1 230 000 євро та                                                230 000 швейцарських франків, а також документи (оригінал договору оренди індивідуального сейфа, медичну страховку та анкету-заяву майнового найму індивідуального сейфа, медичну страховку). 
Протягом 2015-2016 років із індивідуального сейфу він забрав частину коштів у розмірі 230 000 євро, а тому у період з серпня 2015 року по 05 грудня                          2016 року в індивідуальному сейфі зберігалися грошові кошти у розмірі                                 1 780 000 доларів США, 1 000 000 євро та 230 000 швейцарських франків.
Зазначав, що 14 листопада 2016 року під час перевірки вмісту сейфа він виявив, що всі грошові кошти та документи були на місці, проте 05 грудня 2016 року під час перевірки вмісту сейфа виявив, що грошові кошти та документи зникли. У зв`язку з цим, він відразу повідомив працівників банку і поліцію про факт викрадення грошових коштів та документів із сейфу та на підставі його заяви було відкрито кримінальне провадження                                                   № 12016180010008425 від 05 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.
Вважав, що крадіжка грошових коштів і документів із сейфа сталася внаслідок порушення банком своїх зобов`язань за умовами договору, а також порушень банком та його працівниками вимог законодавства щодо організації приміщення сховища, ідентифікації клієнтів та забезпечення належного доступу до сховища, а тому банк зобов`язаний відшкодувати завдані йому збитки, оскільки між ним і банком виникли правовідносини за якими останній зобов`язався забезпечити цілісність сейфа. 
Вказував, що ні сховище банку, ні шафа з індивідуальними сейфами не були обладнані сигналізацією, що підтверджується висновком банку за матеріалами службового розслідування від 13 грудня 2016 року                                                № 07-02/146 К1, яким встановлено недотримання законодавчих вимог щодо захисту цілісності індивідуальних сейфів та сховищ, що свідчить про.
Вказував, що відповідно до вимог законодавства сховище банку мало бути обладнане відеоспостереженням, що забезпечило б нагляд за схоронністю індивідуальних сейфів, та окремими кабінами клієнтів, що забезпечило б збереження в таємниці того, що клієнт зберігає в індивідуальному сейфі та унеможливлювало би доступ клієнтів до чужих сейфів. Проте у сховищі банку не було дотримано жодної із цих вимог, адже не було ні відеоспостереження, ні окремих кабінок, чим було порушено зобов`язання щодо забезпечення цілісності сейфа і створено умови для здійснення крадіжки грошових коштів позивача. 
Позивач зазначав, що досудовим розслідуванням встановлено, що особа, яка представилася ОСОБА_2 , використала втрачений паспорт ОСОБА_2 для найму індивідуального сейфа та доступу до приміщень сховища банку. Вказував, що дана особа пред`явила працівникам банку підроблений паспорт для ідентифікації. Проте працівники банку, у порушення вимог законодавства, Правил майнового найму індивідуальних сейфів та своїх посадових інструкцій не здійснили належної ідентифікації клієнта та уклали з особою договір на підставі підробленого паспорта, внаслідок чого, на думку позивача, особа, яка представилася ОСОБА_2 , на підставі підробленого паспорта отримала доступ до сховища та індивідуальних сейфів клієнтів банку та скоїла крадіжку належних йому грошових коштів.
Тому вважав, що банк не виконав покладених на нього обов`язків щодо забезпечення цілісності сейфа, не дотримався законодавчих вимог щодо безпеки сховища та індивідуальних сейфів, допустив до сховища особу за недійсним паспортом, що призвело до крадіжки грошових коштів позивача, у зв`язку з чим банк зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані збитки.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд: просив стягнути з АТ «Правекс Банк» на свою користь 1 780 000 доларів США, 1 000 000 євро та                                       230 000 швейцарських франків. 
 
Короткий зміст судових рішень   
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду                 від 02 серпня 2022  року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з                                     АТ «Правекс Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 780 000 доларів США, 1 000 000 євро та 230 000 швейцарських франків. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Судові рішення мотивовано тим, що надані позивачем докази у їх сукупності є достатніми для висновку про доведеність того факту, що ОСОБА_1 в орендованому у відповідача індивідуальному сейфі у період з 14 листопада 2016 року до 05 грудня 2016 року зберігав грошові кошти, які були викрадені невставленою особою унаслідок того, що банк не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення цілісності сейфа, не дотримався законодавчих вимог щодо безпеки сховища та індивідуальних сейфів, допустив до сховища особу за недійсним паспортом, що призвело до крадіжки грошових коштів позивача.
Договір позики, який укладений 24 лютого 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , є належним та допустимим доказом на підтвердження отримання позивачем від ОСОБА_3 грошових коштів, які були позивачем поміщені до індивідуального сейфу № НОМЕР_1 .
АТ «Правекс Банк» було зобов`язане належним чином забезпечити цілісність орендованого ОСОБА_1 індивідуального сейфа № НОМЕР_1 і порушення цього зобов`язання має наслідком настання для банку цивільно-правової відповідальності.
Такий висновок узгоджується та кореспондується з науковим висновком щодо відповідальності банку за договором про надання індивідуального банківського сейфа, що не охороняється банком, який складений 25 липня 2022 року доктором юридичних наук, професором, членом Науково-консультативної ради при Верховному Суді Беляневич O.A.
проведеними в рамках кримінального провадження №12016180010008425 трасологічними експертизами встановлено, що замок індивідуального сейфа, в якому позивач зберігав власні грошові кошти та документи, був відкритий за допомогою сторонніх твердих предметів, а не штатного ключа, що дало змогу викрасти грошові кошти та документи.
З урахуванням наявних у справі доказів, зокрема, протоколу огляду місця події від 06 грудня 2016 року та висновку банку за результатами службового розслідування від 13 грудня 2016 року, зберігання цінностей здійснювалося у сейфі (шафі) з індивідуальними сейфами; шафа знаходилася у приміщенні, яке виконувало роль передсховища; відеоспостереження у сховищі було відсутнє; індивідуальні сейфи не були обладнані сигналізацією; кабіна клієнтів не була облаштована (відсутня).
Установивши, що зникнення належних ОСОБА_1 грошових коштів із орендованого ним у ПАТ КБ «Правекс Банк» індивідуального сейфу зумовлено недостатністю вжитих банком заходів по охороні індивідуального сейфу та неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов`язань із забезпечення недоторканості вмісту відповідного сейфу, суди дійшли висновку про те, що у даному випадку наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для відшкодування завданих                      ОСОБА_1 збитків за рахунок відповідача ПАТ КБ «Правекс Банк», оскільки протиправна поведінка останнього безпосередньо вплинула на настання наслідків у вигляді зникнення коштів позивача, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою банку та понесенням позивачем збитків.

 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У серпні 2022 року АТ «Правекс Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 758/2428/15, від 10 квітня 2019 року у справі № 372/4948/15, від 17 вересня 2018 року у справі № 750/3651/17 тощо, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової                             палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2022 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу                                              № 757/63454/19 із Печерського районного суду м. Києва.
 
Крім того, АТ «Правекс Банк» заявлено клопотання про розгляд справи з викликом сторін.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
 
У задоволенні клопотання АТ «Правекс Банк» про розгляд справи з викликом сторін слід відмовити, оскільки колегія суддів не знаходить для цього підстав і потреби у наданні пояснень немає. 
У серпні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що банки при здачі в найм (оренду) банківського сейфа не несуть відповідальності за його вміст, у тому числі у випадку зникнення цінностей за наслідками вчинення третіми особами злочину. При цьому послалося на відповідні правові позиції Верховного Суду.
Вказувало, що суди неправильно застосовали положення договору                                 № 100162738 про відповідальність банку за цілісність сейфа та посилаються на положення, яких в договорі не існує.
Суд першої інстанції не дослідив комплексний договір страхування майна, фінансового ризику та відповідальності перед третіми особами (надійний сейф) від 01 серпня 2016 року № 1820108201612/1144, укладений між позивачем як страхувальником та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» як страховиком (далі - ПрАТ «СК «Арсенал страхування»).
Під час підписання договору страхування позивач був ознайомлений з тим, що одним із можливих страхових випадків є крадіжка зі зломом і сам по собі банківський сейф не є гарантією збереження його вмісту. Розуміючи можливість такого ризику, позивач вирішив достатнім застрахувати вміст свого сейфу на суму 194 000 грн, тобто на суму, яка у 495 разів менша за суму грошових коштів, які позивач нібито помістив в індивідуальний сейф.
Вважало висновки трасологічних експертиз та допит експерта-трасолога, протокол допиту позивача, договір позики, протокол слідчого експерименту та протокол допиту експерта недопустимими доказами.
Відповідно до пункту 4.18 Правил з організації захисту приміщень банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України                               від 04 червня 2013 року № 195/ДСК, що діяла на дату укладення договору майнового найму індивідуального сейфа, та яка передбачала обов`язок банків щодо обладнання відеоспостереженням виключно робочого місця касира, зони клієнтів біля робочого місця касира та вхід/вихід клієнтів до банку. Тобто, на дату укладення договору, не було передбачено обов`язку відповідача обладнати сховище з індивідуальними сейфами відеоспостереженням. 
Суди попередніх інстанцій дійшли безпідставного, на думку заявника висновку про те, що зникнення нібито поміщених позивачем у сейф коштів також пов`язано з доступом невстановленої особи за нібито підробленим паспортом іншого клієнта банку ( ОСОБА_2 ) до сховища для індивідуальних сейфів, в якому також знаходилася сейф позивача.
Суди не встановили як співвідноситься деліктне зобов`язання з боку третьої особи щодо нібито вчинення крадіжки майна позивача з договірними зобов`язаннями найму (оренди) банку перед позивачем, а також з покладенням на банк тягаря/ризиків щодо схоронності (зберігання) невстановленого майна (власності позивача), що нібито перебувало в сейфі.
Зазначало, що висновок психологічної експертизи не є доказом у розумінні статті 76 ЦПК України, оскільки цей висновок є лише результатом опитування (а не дослідження) із застосуванням поліграфа з метою отримання орієнтувальної, а не фактичної чи об`єктивної інформації.
Крім того, позивачем було розголошено відомості досудового розслідування без дозволу слідчого, а тому, на думку заявника, окремі матеріали кримінального провадження, надані позивачем, є недопустимим доказом. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У вересні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. Відтак, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
24 лютого 2015 року між ОСОБА_1 (клієнт) та ПАТ КБ «Правекс Банк» (банк) було укладено договір майнового найму індивідуального сейфа № 29, згідно з пунктом 1.1 якого банк надав клієнту в майновий найм індивідуальний сейф № НОМЕР_1 розміром 240х303х450 на строк з 24 лютого                   2015 року по 23 серпня 2015 року (а.с. 13, т. 1).
 
03 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Правекс Банк» було укладено договір комплексного обслуговування фізичної особи № 100162738, відповідно до пункту 1.2 якого банк за анкетою-заявою клієнта, що є невід`ємною частиною цього договору, зобов`язується надати клієнтові наведені у Правилах (договірних умовах) надання послуг на умовах комплексного обслуговування для клієнтів - фізичних осіб ПАТ КБ «Правекс Банк» (далі - Правила), що розміщені в приміщеннях установ банку та офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою www.pravex.ua та обрані клієнтом послуги на умовах, визначених анкетою-заявою клієнта, чинними на момент проведення операції тарифами банку, Правилами, Правилами міжнародних платіжних систем, даним договором та внутрішніми нормативними документами банку. Клієнт має право скористатися будь-якою послугою, що надається банком в рамках комплексного обслуговування, яке здійснюється відповідно до умов цього договору. Підставою для надання банком тієї або іншої послуги є надання клієнтом анкети-заяви банку, форма якої є невід`ємною частиною Правил (а також надання інших необхідних для отримання такої послуги документів) (а.с. 33-37, т. 2). 
 
У той же день, тобто 03 серпня 2015 року, між ОСОБА_1 та АТ КБ «Правекс Банк» підписано анкету-заяву № 47 майнового найму індивідуального сейфа, згідно з якою продовжено строк майнового найму індивідуального сейфу                    № НОМЕР_1 на строк з 03 серпня 2015 року до 03 серпня 2016 року включно. Оплата за користування сейфом складає 3 364 грн 17 коп., крім того ПДВ - 672 грн 83 коп. (а.с. 14, т. 1).
 
01 серпня 2016 року ОСОБА_1 та АТ КБ «Правекс Банк» було підписано анкету-заяву № 85 майнового найму індивідуального сейфа, відповідно до якої позивачу банком надано у майновий найм індивідуальний сейф № НОМЕР_1 розміром 240х303х450 мм, на строк з 01 серпня 2016 року до 31 липня                      2017 року. Оплата за користування сейфом складає 2 129 грн 17 коп., крім того ПДВ - 425 грн 83 коп. (а.с. 15, т. 1).
 
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов вказаного вище договору банком було надано у тимчасове користування ОСОБА_1 індивідуальний сейф № НОМЕР_1 та відповідні ключі.
 
На обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначав, що 2015 року в індивідуальний сейф № НОМЕР_1 він помістив 1 780 000 доларів США,                           1 230 000 євро та 230 000 швейцарських франків, оригінал договору оренди сейфу, медичну страховку та анкету-заяву майнового найму індивідуального сейфу. У подальшому протягом 2015-2016 років він забрав частину грошових коштів у розмірі 230 000 євро.
 
14 листопада 2016 року ОСОБА_1 при відвідуванні банку перевірив вміст індивідуального сейфа № НОМЕР_1 та встановив, що усі грошові кошти та документи були в сейфі.
 
Також судом встановлено, що 05 грудня 2016 року близько 14 год 30 хв.                           ОСОБА_1 при перевірці вмісту індивідуального сейфа № НОМЕР_1 виявив зникнення належних йому грошових коштів у розмірі 1 780 000 доларів США, 1 000 000 євро та 230 000 швейцарських франків, про що ним в цей же день було повідомлено працівників та керівництво банку і поліцію.
 
На підставі заяви ОСОБА_1 про крадіжку грошових коштів та документів із індивідуального сейфа, Рівненським відділом поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненьскій області було відкрито кримінальне провадження № 12016180010008425 від 05 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою                           стаття 185 КПК України.
 
На підтвердження знаходження в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 1 780 000 доларів США, 1 000 000 євро та                                                             230 000 швейцарських франків позивач ОСОБА_1 послався на протокол огляду від 26 листопада 2019 року та протокол проведення слідчого експерименту у 29 листопада 2019 року у кримінальному провадженні                               № 12016180010008425, з яких вбачається, що вказані грошові кошти могли поміститися та зберігатися у індивідуальному сейфі позивача розміром 240x303x450 мм, розташованому у відділенні ПАТ КБ «Правекс Банк» по                    вул. Кн. Ольги, 5 у м. Рівне (а.с. 257-272, т. 1); на протокол допиту потерпілого ОСОБА_1 від 05 грудня 2016 року та протокол допиту потерпілого                      ОСОБА_1 від 06 грудня 2016 року у кримінальному провадженні                                   № 12016180010008425 (а.с. 155-160, т. 1). 
 
Судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 12016180010008425 постановою слідчого Рівненського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Ярмольчука Ю. В. від 23 жовтня 2019 року було призначено психологічну експертизу із застосуванням спеціального технічного пристрою комп`ютерного поліграфа з метою перевірки обставин і деталей вчинення крадіжки, а також перевірки показань потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 165-168, т. 1).
 
За результатами проведення психологічної експертизи (опитування із застосуванням спеціального технічного пристрою - комп`ютерного поліграфа) експертом поліграфологом Ясінським О. М. складено висновок експерта від 31 жовтня 2019 року № 03110/031-Я, відповідно до якого в ході експертизи у ОСОБА_1 виявилися психофізіологічні реакції на запитання, які свідчать про те, що він у 2015 році помістив у індивідуальний сейф ПАТ КБ «Правекс Банк» грошові кошти у сумі 1 780 000 доларів США номіналом по 100 доларів, складені у пачки по 10 000, 1 230 000 євро номіналом по 500 євро складені у пачки по 50 000, 230 000 швейцарських франків номіналом по                               1 000 та 200 франків. В ході експертизи не виявлялися психофізіологічні реакції на запитання, які свідчать про те, що він у період часу від серпня                       2015 року по 05 грудня 2016 року забирав самостійно або у змові з ким-небудь із індивідуального сейфу ПАТ КБ «Правекс Банк» грошові кошти у сумі                                1 780 000 доларів США номіналом по 100 доларів, 1 000 000 євро номіналом по 500 євро, 230 000 швейцарських франків номіналом по 1 000 та 200 франків (а.с. 169-224, т. 1).
 
На підтвердження джерела походження коштів ОСОБА_1 до позовної заяви додав копію договору позики (безпроцентний) від 24 лютого 2015 року, який укладений між ОСОБА_3 (позикодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником), відповідно до пунктів 1.1, 2.2 якого позикодавець передав позичальнику безпроцентну позику в сумах: 1 800 000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 50 924 160 грн;                               1 250 000 євро, що за офіційним курсом Національного банку України складає 39 954 250 грн 00 коп.; 250 000 франків Швейцарії, що за офіційним курсом Національного банку України складає 7 449 300 грн, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк -                     24 липня 2019 року (а.с. 161-163 , т. 1).
 
Також ОСОБА_1 надав письмову розписку про отримання позики                                        від 24 лютого 2015 року, відповідно до якої він підтвердив, що отримав від ОСОБА_3 в борг вказану вище суму грошових коштів в повному обсязі, які він зобов`язується повернути до 24 липня 2019 року (а.с. 164, т. 1).
 
Департаментом із запобігання легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинними шляхом і внутрішньої безпеки проведено службове розслідування відносно заяви ОСОБА_1 щодо крадіжки коштів, за результатами якої надано висновок від 13 грудня 2016 року № 07-02/146 КІ, відповідно до якого індивідуальні сейфи сигналізацією не обладнані, камери спостереження в приміщенні, де знаходяться сейфи, відсутнє (а.с. 20-21, т. 1).
 
Установлено, що за результатами проведеної в рамках кримінального провадження № 12016180010008425 судової трасологічної експертизи замка сейфа, з якого було викрадено грошові кошти позивача, експерт у висновку від 29 березня 2017 року № 1.2-1363/16 встановив, що на сувальдах та внутрішніх поверхнях прирізного замка, вилученого 06 грудня 2016 року в ході огляду місця події - приміщення депозитарію ПАТ КБ «Правекс Банк» по вул. Кн. Ольги, 5 у м. Рівне, виявлено сліди дії стороннього предмету. Вирішити питання про ідентифікацію слідів дії стороннього предмету,…., без конкретного екземпляру знаряддя не виявилось можливим (а.с. 59-93, т.1).
 
Також у висновку експерта від 29 березня 2019 року № 1.5-88/19 за результатами судової трасологічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 12016180010008425 зазначено, що прирізний замок, вилучений 06 грудня 2016 року в ході огляду місця події - приміщення депозитарію ПАТ КБ «Правекс Банк» по вул. Кн. Ольги, 5 у м. Рівне, міг бути відчинений за допомогою твердих предметів з відповідними габаритними характеристиками робочих частин (наближеними до штатних ключів достатніми для введення їх в ключову шпарину замка, подолання секретності останнього та переміщення основного ригеля) (а.с. 94-129, т. 1).
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга АТ «Правекс Банк» підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.
 
За змістом статті 526 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
 
Статтею 971 ЦК України передбачено, що до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).
 
Стаття 759 ЦК України визначає поняття договору найму, а саме: за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. 
 
Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина перша статті 760 ЦК України).
 
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).
 
Відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
 
Згідно з частиною другою статті 780, частиною першою статті 906 ЦК України шкода, завдана у зв`язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.
 
Відповідно до пункту 3.2. договору майнового найму індивідуального сейфа від 24 лютого 2015 року № 29 банк несе відповідальність за цілісність сейфів, що здані в майновий найм (а.с. 13 , т. 1).
 
Згідно з пунктом 2.8 Правил майнового найму індивідуальних сейфів ПАТ                   КБ «Правекс-Банк», які є додатком № 1 до Інструкції про порядок надання в майновий найм індивідуальних сейфів ПАТ КБ «Правекс-Банк», затвердженої рішенням Голови правління ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 31 березня 2014 року № 53, опис і оцінка вкладень (майна) клієнта, що поміщаються в сейфі, банком не проводиться (а.с. 37-41, т. 1).
 
Відповідно до пункту 6.4 договору комплексного обслуговування фізичної особи від 03 серпня 2015 року банк не несе відповідальності за збитки, що спричинені клієнту в результаті незаконних дій та шахрайства третіх осіб або внаслідок порушення клієнтом договору та правил (а.с. 33-37, т. 2).
 
Згідно з пунктом 7.5 договору комплексного обслуговування фізичної особи від 03 серпня 2015 року шляхом підписання договору сторони підтверджують, що досягли домовленості щодо всіх істотних умов, викладених у договорі, включаючи викладені у Правилах і Тарифах, затверджених та розміщених згідно з внутрішніми процедурами банку                    (а.с. 41-77, т. 2).
 
Відповідно до пункту 7.2.8 Правил надання послуг на умовах комплексного обслуговування для клієнтів - фізичних осіб ПАТ КБ «Правекс Банк», затверджених рішенням Голови Правління ПАТ КБ «Правекс Банк»                                 від 11 березня 2016 року № 44, опис і оцінка майна клієнта, що поміщаються в сейф, банком не проводиться. 
За змістом пункту 7.2.1.4 вказаних Правил для одержання сейфу у майновий найм клієнту необхідно при укладанні анкети-заяви обрати одну з двох опцій: сплатити суму забезпечення двох ключів у повному обсязі…..; або укласти комплексний договір добровільного страхування майна, фінансового ризику та відповідальності перед третіми особами….  
 
У матеріалах справи також наявна копія комплексного договору добровільного страхування майна, фінансового ризику та відповідальності перед третіми особами (надійний сейф) від 01 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», згідно з яким страхова сума в частині страхування майна складає 194 000 грн (а.с. 26 зворот, т. 4).  
 
Відповідно до статей 76, 77, 78 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
 
За положеннями статті 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
 
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він втратив грошові кошти та цінне майно, які зникли з індивідуального сейфа, наданого йому в користування, відповідно розмір збитків останнім визначено як розмір матеріальних цінностей та грошових коштів, які були ним розміщені у сейфі.
 
У порушення статті 382 ЦПК України апеляційний суд на вказані вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, не перевірив доводів відповідача про те, що позивач не є поклажодавцем, відповідач не приймав від позивача документи та цінності на зберігання за описом, а тільки надав позивачу в тимчасове платне користування (оренду) конкретно визначений сейф в приміщенні сховища банку; а також доводів про те, що між сторонами було укладено договір про надання індивідуального банківського сейфа, що не охороняється банком, передбачений статтею 971 ЦК України, тобто без відповідальності банку за вміст сейфа; не дослідив доводів банку щодо укладення позивачем договору добровільного страхування майна, фінансового ризику та відповідальності перед третіми особами.
 
Допущене судом при вирішені цієї справи неправильне застосування норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення.
 
Під час нового розгляду справи суду належить урахувати викладене у цій постанові, надати належну оцінку доводами і запереченням сторін та поданим ними доказам, встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
 
Відповідно до пунктів 1 та 4 частини другої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання акціонерного товариства «Правекс Банк» про розгляд справи за участю сторін відмовити. 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Правекс Банк» задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022  року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.  
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
                                                                                                            
Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                    С. Ф. Хопта