ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/3153/22 (904/5022/22)
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,
суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.
секретар судового засідання Крицька Я.Б.
     розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2023 (суддя Камша Н.М.) у справі 
за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ
до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", м. Дніпро
відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", м. Дніпро
відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ", м.Дніпро
відповідача-4 акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпро
про визнання недійсними правочинів    
ВСТАНОВИВ:
          І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2023 у даній справі заяву №б/н від 30.12.2022 акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000. Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", як власнику нерухомості: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000, відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості. Заборонено будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" нерухомості чи її частини: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000. Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов`язані зі зміною власника нерухомості: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000 чи її частини. 
          Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог. Невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача. 
          ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
           2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
          Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій  просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняте нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
          Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, АТ КБ "Приватбанк" не наведено жодних доказів недобросовісності дій ТОВ  "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" при укладенні правочинів, заяви про визнання правочинів недійсними та заяви про забезпечення позову ґрунтуються на помилкових висновках АТ КБ "Приватбанк" про безоплатність правочинів із внесення частки у статутний капітал юридичної особи.
          Об`єкт нерухомого майна переданий ТОВ  "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" в іпотеку АТ "АКЦЕНТ-БАНК" в забезпечення виконання ТОВ  "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним між останнім і відповідною банківською установою. З огляду на ст.9 Закону України "Про іпотеку" ТОВ  "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" не може самостійно відчужувати предмет іпотеки.
          В заяві АТ КБ "Приватбанк" про вжиття заходів забезпечення позову відсутні будь-які доводи, посилання, обґрунтування на підтвердження того, що на даний час здійснюються будь-які дії, спрямовані на реалізацію майна.
          Наявність в майбутньому потенційної можливості задоволення судом вимог кредитора про визнання недійсними правочинів боржника, не може на даний час виправдовувати втручання у право іншої особи (ТОВ  "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", як нового власника) на мирне володіння своїм майном, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує застосування заходів забезпечення позову.  
          Скаржник зазначає, що арешт майна і заборона на відчуження є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. 
          АТ КБ "Приватбанк" не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття заходів забезпечення вимог, а також вчинення ТОВ  "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" дій щодо зменшення активів підприємства, яке здійснює господарську діяльність та є платоспроможним підприємством.  
           2.2 Доводи інших учасників справи
          У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін. 
          В обґрунтування своєї правової позиції  АТ КБ "Приватбанк" посилається на те, що він звернувся із позовною заявою про визнання правочину боржника недійсним із скасуванням рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Вимоги такої заяви зводяться до визнання недійсним правочину про відчуження нерухомого майна боржником в межах "підозрілого періоду", тривалість якого становить 3 роки з дати порушення провадження у справі про банкрутство, що свідчить про фраудаторність такого правочину та його направленість на шкоду інтересам кредитора у поєднані з вимогою про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, що відповідно до вимог ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" стане підставою для реєстрації відповідного права за боржником (фактичне відновлення становища, що існувало до порушення).
           АТ КБ "Приватбанк" зазначає про правильність вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, так як тільки вони гарантують подальший захист прав кредиторів та можливість виконання рішення суду після його винесення. Водночас, на думку банку, зазначений захист не призводить до порушення будь-яких прав відповідача-2 виключно обмеживши його можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, яке є предметом спору, залишивши за ним на час розгляду справи правомочності володіння та користування відповідним нерухомим майном. 
           АТ КБ "Приватбанк" стверджує, що належний ТОВ "ІММЕ" об`єкт нерухомого майна за два дні змінив двох власників в результаті укладення однотипних правочинів із пов`язаними особами - договорів про внесення вкладу, що свідчить про фактичний намір вчинити ланцюг правочинів для унеможливлення погашення існуючої заборгованості боржника перед банком. 
          Враховуючи очевидну незаконність вибуття нерухомого майна з власності боржника, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними у своєму взаємозв`язку із заявленими вимогами. 
          ІІІ. Апеляційне провадження
           3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Коваль Л.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкладено  вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги після надходження матеріалів оскарження ухвали з суду першої інстанції.    
           03.02.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали.
          Ухвалою апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2023; призначено справу до розгляду на 28.03.2023 на 15 годин 40 хвилин.
28.03.2023 у судове засідання з`явився представник позивача (поза межами приміщення суду), який надав відповідні пояснення.
Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
          Розпорядник майна ТОВ "ІММЕ" арбітражний керуючий Демчан О.І. у поданій заяві просить розглянути справу за його відсутністю.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" у поданому клопотанні просить розгляд справи відкласти у зв`язку з хворобою його представника.
           Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
      Отже, якщо учасник справи має намір взяти участь у судовому засіданні, але не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки. У випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.
   З огляду на те, що представник скаржника не надав суду жодних доказів на підтвердження перебування на лікарняному, які видані в установленому порядку медичною установою, тому відсутні підстави для визнання причин його неявки в судове засідання поважними.
     Колегія суддів враховує, що скаржник не був позбавлений можливості забезпечити участь в цьому судовому засіданні іншого свого представника відповідно до вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.
               У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
        У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
         28.03.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
           3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
          Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в межах справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" № 904/3153/22 звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить:
- визнати недійсним договір від 13.01.2021 про внесення додаткового вкладу серія та номер 80, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" та товариством з обмеженою відповідальність "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем в частині передачі, як додаткового вкладу об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
- визнати недійсним акт приймання передачі майна, що вноситься до статутного капіталу від 13.01.2021, серія та номер 81-82, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" та товариством з обмеженою відповідальність "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем щодо передачі об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
- визнати недійсним договір від 14.01.2021 про внесення додаткового вкладу серія та номер 103, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО- СІТІ ЕСТЕЙТ" та товариством з обмеженою відповідальність "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем в частині передачі, як додаткового вкладу об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
- визнати недійсним акт приймання передачі майна, що вноситься до статутного капіталу від 14.01.2021 року серія та номер 104-105 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ" та товариством з обмеженою відповідальність "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем щодо передачі об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 56151179 від 14.01.2021 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000 за товариством з обмеженою відповідальність "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем;
- визнати недійсним договір іпотеки від 28.04.2021, укладений між товариством з обмеженою відповідальність "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" та акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світланою Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за серією та номером 642, в частині передачі в іпотеку об`єкту нерухомого майна: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 57971685 від 04.05.2021 року, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світланою Олександрівною та відповідний запис про іпотеку: 41795889.
           30.12.2022 акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" подано до господарського суду заяву про забезпечення позову №б/н від 30.12.2022, у якій заявник просить: вжити заходи забезпечення позовних вимог акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання правочину боржника недійсним, шляхом:
- накладення арешту на нерухоме майно: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000; 
- встановлення заборони товариству з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", як власнику нерухомості: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000, відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості;
-  встановленням заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", нерухомості чи її частини: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000;
- встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов`язані зі зміною власника нерухомості: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000 чи її частини.
          Вказана заява мотивована тим, що за наслідком внесення 13.01.2021 товариством з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" додаткового вкладу до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ", боржник вчинив дії, пов`язані із зменшенням своєї платоспроможності, відчужив нерухоме майно: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000 після виникнення зобов`язань перед Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", тобто в межах "підозрілого періоду" та за обставин існування заборгованості перед кредитором.
          Як вбачається із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна), поточним власником об`єкту нерухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" (право власності набуто 14.01.2021).
          Об`єкт нерухомого майна вибув із власності товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ", а на наступний день новим власником майна стало Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ". Водночас, вибуття об`єкта нерухомого майна було наслідком вольової дії товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", яка полягала у передачі об`єкту нерухомого майна до статутного капіталу у якості додаткового вкладу.
          Заявник зазначає, що вчинення боржником правочину, направленого на безоплатну передачу такого нерухомого майна іншій особі, не було направлене на отримання ним прибутку, тобто, в діях боржника була відсутня економічна мета (розумна економічна причина), тому, за таких обставин, дії товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" є очевидною недобросовісною поведінкою по відношенню до кредитора - та фактично спрямовані на ухилення від погашення заборгованості за рахунок майна, що вибуло.
          Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" наполягає на незаконності вибуття нерухомого майна, яке є предметом спору з власності боржника. Те, що цей об`єкт одномоментно змінив двох власників внаслідок ланцюга правочинів пов`язаних осіб, що вибуття нерухомості у такий спосіб не характеризується ознаками звичайної господарської діяльності через спрямованість таких дій на виведення майна, вважає, що заявлені даним клопотанням заходи забезпечення позову є співмірними у своєму взаємозв`язку із заявленою матеріально-правою вимогою про витребування нерухомого майна.
          Крім того, позивач стверджує, що задоволення позовних вимог можливе виключно за умови наявності нерухомого майна, яка є предметом оспорюваного правочину у володінні та розпорядженні відповідача-2, належним є висновок, що єдиним співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є накладення арешту на об`єкт нерухомого майна та встановлення заборони його відчуження для відповідача-2 у поєднанні із встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу об`єкту нерухомого майна.
           3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
          Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
          Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду про  задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
          Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
          Згідно з ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
          Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі №1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
          За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
          Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
          Згідно до вимог частини першої статі 137 Господарського процесуального кодексу позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
          Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.
           Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
          Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.
          Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або згідно з положеннями частини 7 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
          Вжиття заходів забезпечення позову сприяє збереженню існуючого становища до розгляду справи по суті та ніяким чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. 
          Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог до доказування, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (подібний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 910/1261/20, від 25.09.2020 № 921/40/20).
          Апеляційний господарський суд зазначає, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з позовом про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
          Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).
          Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсними правочинів, які вчинені на шкоду кредиторам. Предметом цих правочинів є об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: місто Київ, проспект Московський (проспект Бандери Степана; проспект Червоних козаків), будинок 34, загальною площею 6921,1 кв.м., опис: торгівельний комплекс, реєстраційний номер 294136280000.
          Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірне нерухоме майно після передачі ТОВ "ІММЕ" до статутного капіталу ТОВ "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ" за договором від 13.01.2021 та передачі цього майна ТОВ "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ" за актом приймання передачі майна, що вноситься до статутного капіталу від 13.01.2021, було внесено ТОВ "ДНІПРО-СІТІ ЕСТЕЙТ" до статутного капіталу ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" за договором від 14.01.2021, передано за актом приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу від 14.01.2021, ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", за яким зареєстровано право власності на це майно. 
          В подальшому між ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" та АТ "АКЦЕНТ-БАНК" укладено договір іпотеки від 28.04.2021, за яким спірне нерухоме майно новим власником передано в іпотеку банку.
          Встановивши наведені обставини, враховуючи вимоги щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, щодо способів забезпечення позову господарським судом, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову до спірного об`єкту нерухомого майна. 
          При цьому, накладення  арешту на спірне нерухоме майно, заборона на його відчуження та заборона вчинення реєстраційних дій стосовно цього майна є ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про визнання недійсним правочину боржника у справі про банкрутство, оскільки у разі задоволення такого позову, спірне нерухоме майно підлягає поверненню в ліквідаційну масу боржника.  Відчуження такого майна на користь іншої особи може ускладнити чи унеможливити виконання такого судового рішення, а заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.
          До того ж, накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборона вчиняти певні дії щодо цього майна не завдасть шкоди та збитків власнику цього майна ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ", не позбавить його права на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, тощо, а лише тимчасово обмежить право ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" реалізувати вказане майно третім особам. Скаржником не доведено протилежного (наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.01.2022 у справі №  908/964/21 (908/2696/21).
          Апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими доводи скаржника про безпідставність вжиття господарським судом різних заходів забезпечення, оскільки положення ст.137 Господарського процесуального кодексу України надають суду повноваження вживати різні заходи забезпечення позову, що створить можливість у кожному конкретному випадку якнайкраще досягти основної цілі інституту забезпечення позову - збереження існуючого становища до розгляд справи по суті без фактичного вирішення спору.
          Колегія суддів відхиляє доводи скаржника на неможливість ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" здійснити відчуження спірного майна з посиланням на укладений договір іпотеки, оскільки  у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у даному випадку або відчуження спірного майна іншим шляхом, право власності ТОВ "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" буде припинено в силу положень частини першої статті 346 Цивільного кодексу України і такі відомості підлягатимуть внесенню до Державного реєстру речових прав відповідно до положень статей 26, 27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", внаслідок чого кредитор не зможе відновити свої права, на захист яких він звернувся з заявою в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, в межах одного судового провадження (аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 18.10.2022 у справі №904/4790/21).
          Таким чином, іпотека може бути припиненою у будь-який момент, що і відповідно може призвести до зміни власника спірного нерухомого майна. Відтак, наявність чинної на даний час іпотеки не може свідчити про відсутність необхідності вжиття заходів забезпечення позову.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
          У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.
          3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
          Аргументи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.
           3.5 Розподіл судових витрат.
          Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
          Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНИ" відмовити.          
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2023 у справі №904/3153/22 (904/5022/22) залишити без змін.
          Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

          Постанова складена у повному обсязі 30.03.2023.

          Головуючий                                                             В.О.Кузнецов

          Судді                                                                       А.Є.Чередко

                                                                                Л.А.Коваль