Ухвала
 
13 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 686/13017/22
провадження № 61-2398ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,     
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 
2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 лютого 
2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його прав при умисному невиконані постанови суду 
від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11 посадовими і службовими особами відповідача за 01 червня 2022 року.
 
Позов мотивований тим, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 залишається невиконаною з вини посадових і службових осіб відповідача, що є триваючим у часі правопорушенням, та призвело до далекосяжних негативних наслідків як для позивача, так і для авторитету Держави Україна. Внаслідок невиконання рішення суду позивач вважає порушеним своє право на судовий захист, право на справедливий суд. Виконання остаточного рішення, постановленого національним судом, є невід`ємною частиною суду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.
 
У зв`язку з порушенням права позивача на судовий захист йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 819 мільярдів гривень.
 
Заявлений розмір моральної шкоди сформований за внутрішнім переконанням позивача внаслідок порушення його права на справедливий суд, та визначений у відповідності до принципу еквівалентності правопорушення, виходячи з обставин конкретної справи, який буде достатнім покриттям його порушених прав.
 
На підставі вищевказаного позивач просив суд стягнути з Держави Україна 
819 000 000 000 грн моральної шкоди, завданої порушенням його конституційного права на судовий захист невиконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11 за 01 червня 2022 року, судові витрати покласти на відповідача.
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 22 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 лютого 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.
 
15 лютого 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 лютого 2023 року в указаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і прийняти нове рішення про задоволення позову.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму статті 23 ЦК України без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2021 року  у справі № 686/8422/20, від 03 лютого 2022 року у справі № 686/13784/21 та від 08 червня 2022 року № 686/4032/21.
 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/13017/22 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               В. В. Сердюк
  
С. Ю. Мартєв
 
І. М.  Фаловська