Номер провадження: 22-ц/813/2338/23 
Справа № 522/18594/15-ц
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2023 року                                                                  м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
Головуючого: Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,
за участі секретаря судового засідання – Власенко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, 

ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі – ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позовна заява мотивована тим, що 23 лютого 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі – АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі – ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 35 тис. доларів США строком до 02 листопада 2007 року. У той же день між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1 446 092 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом у розмірі 750 101 грн 49 коп.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 695 990 грн 79 коп.
Ураховуючи викладене, ПАТ «Дельта Банк» просило суд у рахунок виконання зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 446 092 грн за кредитним договором, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , звернути стягнення на предмет іпотеки – квартиру АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності, шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання права власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору іпотеки від 23 лютого 2007 року.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2016 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 17 вересня 2018 року, у складі судді Домусчі Л. В., позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 34,1 кв. м, з них житлова площа – 17,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 лютого 2007 року у розмірі 1 446 092 грн шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього право власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору іпотеки від 23 лютого 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .
Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначено відповідно до умов договору та вимог закону, а тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення кредитної заборгованості.
ОСОБА_1 звернуся до суду 25.08.2021 року із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2016 року.
В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду зазначено, що жодного повідомлення чи судові повістки по даній справі ОСОБА_1 за адресою своєї реєстрації не отримувала, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 отримувала будь-які повідомлення про вручення листів, матеріали справи не містять докази повідомлення її про дату, час та місце слухання справи. Судова повістка на 01.06.2016 року (на дату судового засідання, в якому було винесено заочне рішення) ОСОБА_1 взагалі не направлялася, вважає, що суд виніс рішення з порушенням процесуальних норм, за відсутністю доказів повідомлення особи про дату, час та місце слухання справи. В заяві також зазначено, що при розгляді справи суд не з`ясував всіх обставин, які мають суттєве значення. З позовними вимогами ПАТ «Дельта Банк» не згодна в повному обсязі на підставі того, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту цивільних справ, оскільки ЗУ «Про іпотеку» не передбачено визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. Вважає, що суд неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосування, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк», оскільки передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання спору, який здійснюється на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя. Також в заяві зазначено, що предмет іпотеки був переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у доларах США, площа спірної квартири становить менше 140 кв.м, дане майно використовується позивачем як місце її постійного проживання, іншого майна у неї немає, а тому до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки повинен бути застосований Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вважає, що дане рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалене без повного та всебічного з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для справи, без проведення в судовому засіданні належного дослідження та оцінки доказів, які мають істотне значення для вирішення справи по суті.
Разом з заявою про перегляд заочного рішення заявник просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі, оскільки відповідач не знав про дату і місце розгляду даного спору, копію заочного рішення не отримувала, та лише 30.07.2021 року особисто в приміщенні суду ознайомилася з матеріалами справи та рішенням суду.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення – відмовлено.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 01.06.2016 року по цивільній справі №522/18594/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк» - залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що заявниця ОСОБА_1 про існування заочного рішення від 01.06.2016 року була обізнана що найменш з 14.06.2019 року, з моменту звернення до суду її представником з заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.98), та наданням 02.07.2019 року апеляційного скарги на рішення суду (а.с.109-117).
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження по справі від 02.10.2015 року (суддя Івченко В.Б.); ухвала суду про прийняття до розгляду справи та призначення у попереднє судове засідання від 03.02.2016 року; ухвала суду про попереднє судове засідання та призначення справи до розгляду від 14.03.2016 року та заочне рішення суду від 01.06.2016 року з подальшими ухвала судів другої та вищої інстанції розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, тобто ухвали/рішення суду є доступними для ознайомлення. Таким чином рішення суду було у загальному доступі ще з 01.06.2016 року.
Також судові повістки та рішення суду від 01.06.2016 року направлялося судом за належною адресою реєстрації ОСОБА_1 , проте зазначена кореспонденція була повернута на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с.53-54, 55-56, 64-65, 74-75, 88).

Не поводившись з вищевказаною ухвалою суду 14.12.2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до вимог якої, просить суд, скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводі апеляційної скарги апелянт зазначає, що про наявність даної справи не знала, жодних повісток, копії заочного рішення не отримувала, про що свідчать матеріали справи. В яких містяться поштові конверти зі зворотними рекомендованими повідомленнями, якими відповідачці направлялися позовна заява з додатками та судові витрати повістки по справі ( а.с. 53,56).
Також, відповідачка наголошує на тому, що не уповноважувала адвоката Черепова Д.В. на представництво її інтересів у вказаній справі. Адвокат Черепов Д.В. діяв в інтересах саме малолітньої доньки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню з подальшим направленням справи для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року було відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року справу було призначено до розгляду.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення учасниками справи своєї правової позиції щодо судових витрат, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Апеляційний суд частково погоджується з доводами апелянта, проте з інших підстав. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав відповідно до вимог ЦПК України не залишит заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, а внаслідок її подання поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення залишити цю заяву без задоволення. Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16.
Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).
Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.
Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).
Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).
За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.
У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).
Суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення. Колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу слід направити в суд першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення з урахуванням висновків цієї постанови. Тому відсутні підстави для аналізу доводів апелянта про те відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на оскарження заочного рішення.
Оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат, сплачених за подання апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції, який приймає рішення з врахуванням загальних правил розподілу судових витрат.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 268, ст. 284, 287, 374, 379, 382, 381-389 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 - скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
                                                                        О.М. Таварткіладзе
Судді:                                                                  А. П. Заїкін