ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" грудня 2022 р.    м. Львів      Справа №907/440/22
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:
Головуючий суддя                                                                       І.Б. Малех
Судді                                                                                          В.М. Гриців
          О.В.Зварич
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» (вх. № апеляційного суду 01-05/2185/22, 01-05/2197/22 від 05.09.2022)
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15 серпня 2022 року (суддя Ушак І.Г., м. Ужгород)
про повернення позовної заяви
у справі № 907/440/22
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпро
до ОСОБА_1 , м. Тячів Тячівський район Закарпатської області 
про стягнення заборгованості на суму 41918,88 грн, в т.ч. 15000,00 грн - заборгованість за кредитом, 2428,34 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 2325,00 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом,
ВСТАНОВИВ:
В липні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 41918,88 грн, в т.ч. 15000,00 грн - заборгованість за кредитом, 2428,34 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 2325,00 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, всупереч умов кредитного договору, укладеного ним, як суб`єктом підприємницької діяльності, не повертає кредитні кошти та не сплачує за користування кредитом комісію.
З матеріалів даної справи вбачається, що ухвалою суду від 11.07.2022 позовну заяву залишено без руху оскільки така подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 ГПКУ.
09.08.2022 на адресу місцевого господарського суду від позивача надійшов лист, за змістом якого йдеться про усунення недоліків позовної заяви, та до якого долучено уточнену позовну заяву з вимогами про стягнення заборгованості з відповідача, як з фізичної особи-підприємця.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15 серпня 2022 року у справі № 907/440/22 позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 41918,88 грн, в т.ч. 15000,00 грн - заборгованість за кредитом, 2428,34 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 2325,00 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом повернуто останньому.
Дана ухвала мотивована тим, що позивачем не було усунуто у повному обсязі недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі суду від 11.07.2022, оскільки останнім не надано   доказів, що відповідач - ОСОБА_1 , -  припинив свою підприємницьку діяльність, натомість подано іншу позовну заяву до відповідача, як суб`єкта підприємницької діяльності, хоча доказів, що такий є суб`єктом підприємницької діяльності також до матеріалів справи не долучено.
Позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», не погодившись з винесеною ухвалою подав апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції передчасно, з безпідставним застосуванням ч. 4 ст. 174 ГПК України, повернув позовну заяву, не маючи для цього жодних обґрунтованих та законних підстав, адже мав можливість перевірити наявність статусу фізичної особи – підприємця, з урахуванням п. 12 ч. 1 ст. 8, ст.11 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Також апелянт покликається на пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та на рішення ЄСПЛ, яким визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення у справі Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права (рішення у справах Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року та Нун`єш Діаш проти Португалії від 10 квітня 2003 року).
Відповідач - ОСОБА_1 , відзиву на апеляційну скаргу не подав (не надіслав), відповідно не скористався своїм правом, визначеним ч. 1, ст. 263 ГПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2022 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) поновлено Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» строк на апеляційне оскарження ухвали від 15.08.2021 Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/440/22 та відкрито апеляційне провадження за такою.
Ухвалою суду від 24.10.2022 апеляційну скаргу ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи У відповідності до ч. ч. 1-2 ст.271 ГПК України так, як апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей , визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Слід зазначити, що сторони повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження ухвалою суду від 24.10.2022, яка надіслана на поштову та електронну адресу таких, відомості чого містять матеріали справи. 
Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку апеляційну скаргу задоволити, ухвалу від 15.08.2022 Господарського суду Закарпатської області у справі №907/440/22 скасувати, виходячи з наступного.
Як уже було зазначено вище, ухвалою місцевого господарського суду від 11.07.2022 позовну заяву позивача залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 ГПК України.
Залишаючи без руху позовну заяву місцевий господарський суд мотивував тим, що позивач в тексті позовної заяви (абзац 4 позовної заяви) зазначив, що відповідач припинив свою  підприємницьку діяльність, однак доказів такого до матеріалів справи позивач не долучив і такі не значаться серед додатків до позовної заяви, чим  порушено п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.
Крім того, судом зазначено, що дана позовна заява подана всупереч ч. 2 ст. 91 ГПК України, оскільки позивачем докази, зазначені в додатках до позовної заяви, а саме: “копії виписок по рахунках (оригінал наявний у позивача)” подані в копіях, не завірені належним чином, а саме: не містять відмітки про засвідчення копій зазначених документів.
В ухвалі про повернення позовної заяви місцевим господарським судом констатовано, що позивачем не усунуто у повному обсязі недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду, оскільки не надано доказів, що відповідач - ОСОБА_1 , -  припинив свою підприємницьку діяльність, натомість подано іншу позовну заяву до відповідача  як суб`єкта підприємницької діяльності, хоча доказів, що такий є суб`єктом підприємницької діяльності також до матеріалів справи не долучено.
Відтак, суд вважав, що позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 41918,88 грн. з доданими до неї додатками на 101-му арк. слід повернути позивачу на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що дослідження доказів відбувається на стадії розгляду справи по суті в судовому засіданні, а не на стадії відкриття провадження у справі, а тому неподання позивачем довідки з ЄДРПОУ та ГО відповідача не є підставою для залишення без руху позовної заяви остатнього та тим більше, для повернення такої позовної заяви.
Крім того, позивач звертаючись до суду до позовної заяви додав, заяву на відкриття рахунку та заяву про приєднання до умов банківського договору, в яких зазначено, що заявник є підприємцем, а тому місцевий господарський суд в процесі розгляду справи міг встановити правовий статус відповідача.
Разом з тим, в резолютивній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху місцевий господарський суд не зазначив, що саме слід подати позивачу для усунення недоліків останньої, чим порушив п. 4 ч. 1 ст. 234 ГПК України, а обмежився лиш результатом розгляду позовної заяви та строком для усунення недоліків.
Слід зазначити, що п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити перелік та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема зазначення доказів, що підтверджують викладені обставини.
Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Частиною 1 статті 210 ГПК України унормовано, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Тобто, дослідження доказів відбувається на стадії розгляду справи по суті в судовому засіданні, а не на стадії відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що зазначене позивачем у своїй позовній заяві про припинення підприємницької діяльності відповідача не є підставою для залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про те, що ненадання позивачем довідки з ЄДРПОУтаГО відповідача є підставою для залишення позовної заяви без руху, а тим більше її повернення позивачу, отже неправильно застосовано статті 162, 164 та 174 ГПК України, що призвело до прийняття незаконної ухвали судом першої інстанції.
Аналогічний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №913/618/21.
Слід також зазначити, що апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції мав можливість перевірити наявність статусу фізичної особи – підприємця, з урахуванням п. 12 ч. 1 ст. 8, ст.11 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», однак, такі твердження апелянта є помилковими та не приймаються до уваги, оскільки, доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та інших Реєстрів є закритим у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану через військову агресію рф, даний факт є загальновідомим та не потребує доказування.
Отже, враховуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія, приходить до висновку ухвалу місцевого господарського суду від 15 серпня 2022 року про повернення позовної заяви скасувати та справу направити до Господарського суду Закарпатської області для вирішення, в порядку визначеному законом, питання про відкриття провадження у справі.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 15.08.2022 по справі №907/440/22 колегія суддів зазначає наступне.
Питання про відкриття провадження у справі, розподіл судових витрат у відповідності до вимог статті 129 ГПК України не здійснюється.
Таким чином, розподіл судових витрат, які підлягали сплаті під час подання апеляційної скарги належить розподілити місцевому господарському суду за результатами розгляду спору відповідно до вимог ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -    
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» (вх. № апеляційного суду 01-05/2185/22, 01-05/2197/22 від 05.09.2022) задоволити.
2.          Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15 серпня 2022 року у справі № 907/440/22 скасувати та справу направити на розгляд Господарському суду Закарпатської області.
3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.
4.          Матеріали справи № 907/440/22 повернути в Господарський суд Закарпатської області.  

Головуючий суддя                                                            І.Б. Малех 

Суддя                                                                                В.М.Гриців

Суддя                                                                                О.В.Зварич