ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2023 року                                                                                      Справа № 918/714/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Розізнана І.В. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22 (суддя Андрійчук О.В.)
за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до відповідача 1: Фермерського господарства "Агротех - Р",                 
до відповідача 2: ОСОБА_1 ,
треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, 
третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 ,
про витребування нерухомого майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року Керівник Здолбунівської окружного прокуратури звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (позивач) до Фермерського господарства "Агротех-Р", ОСОБА_3 (відповідачі) про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_4 .
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року зупинено провадження у справі №918/714/22 за позовом Керівника Здолбунівської окружного прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Фермерського господарства "Агротех-Р", ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння до вирішення Господарським судом Рівненської області справи №918/455/22 за позовом Державного підприємства "Центр Сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" до Фермерського господарства "Агротех-Р" про визнання права державної власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та набрання рішенням у цій справі законної сили.
Вказана ухвала мотивована тим, що неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №918/455/22 полягає у тому, що в межах розгляду останньої буде, зокрема встановлено, чи є Державне підприємство "Центр Сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" належним позивачем у спірних правовідносинах та чи обрано ним належний спосіб захисту, як наслідок, про наявність чи відсутність підстав для звернення прокурором до суду з позовом у цій справі. Наведене, на переконання місцевого суду, свідчить про неможливість розгляду цієї справи до набрання рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/455/22 законної сили.
24 листопада 2022 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури у якій останній просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22 про зупинення провадження у справі та передати справу до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.
Обгрунтовуючи свої вимог апелянт зазначає, що саме Фонд державного майна України є органом уповноваженим державою на виконання функцій власника майна у спірних правовідносинах, у тому числі, захисту права власності держави на вказане майно у судовому порядку. Тому, враховуючи бездіяльність Фонду державного майна України, прокурор обґрунтовано, з врахуванням вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 53 ГПК України звернувся з вказаним позовом до суду.
Прокурор стверджує, що у справі №918/455/22 обраний ДП "ЦСЕНСМ" спосіб захисту не призведе до поновлення порушених прав держави, однак вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.
Скаржник зауважує, що суд першої інстанції зупиняючи провадження у справі не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів. При цьому, питання наявності чи відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави має вирішуватись судом з урахуванням обставин конкретної справи і не може залежати від результатів розгляду іншої справи.
Враховуючи наведене, прокурор вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.
Апеляційну скаргу подано через суд апеляційної інстанції.
Листом №918/714/22/6087/22 від 11 листопада 2022 року матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області.
25 листопада 2022 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/714/22.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2022 року, у зв`язку із перебуванням на лікарняному судді-члена колегії Василишина А.Р. внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Розізнана І.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22 залишено без руху. Зобов`язано апелянта протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати до суду: докази сплати 2481 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду; докази надсилання копії апеляційної скарги Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області.
08 грудня 2022 року від Рівненської обласної прокуратури надійшло клопотання до якого додано платіжне доручення №1782 від 21 листопада 2022 року про сплату 2481 грн. судового збору та докази надсилання копії апеляційної скарги Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22. Повідомлено сторони, що розгляд апеляційної скарги відбудеться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Встановлено учасникам провадження у справі строк для подання відзиву/письмових пояснень на апеляційну скаргу - протягом 5 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження.
Частиною 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України: апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи; з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Разом з тим, види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження визначені в частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.
Справа №918/714/22 не підпадає під дані винятки.
З огляду на вищевказане, колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності із врахуванням вимог частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.
У ході апеляційного розгляду даної справи Північно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційної скаргу прокурора слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції – скасувати.
При цьому суд виходив з наступного.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема, щодо неможливості розгляду справи.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Враховуючи положення пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2020 року у справі №917/514/19, від 17 квітня 2019 року у справі №924/645/18, від 15 травня 2019 року у справі №904/3935/18, від 20 грудня 2019 року у справі №910/13234/18.
Зупиняючи провадження у справі №918/714/22, місцевий господарський суд належним чином не встановив і, як наслідок, не зазначив у мотивувальній частині ухвали, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, в якій вирішується питання про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на користь Фонду державного майна України до набрання законної сили рішенням у справі №918/455/22 про визнання права державної власності на спірне нерухоме майно за Державним підприємством "Центр Сертифікації та експертизи насіння і садівного матеріалу".
Судом першої інстанції не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні даної справи, та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі щодо права державної власності на нерухоме майно.
Постановляючи оскаржувану ухвалу та зупиняючи провадження у справі №918/714/22 до набрання законної сили рішенням у справі №918/455/22, суд першої інстанції не навів належних мотивів та доводів щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №918/455/22 та стосовно того, що зібрані у справі докази не дозволяють встановити й оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі.
Необхідно також відзначити, що сама по собі взаємопов`язаність (у тому числі потенційна) двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки, незалежно від результату розгляду справи № 918/455/22, суд має достатньо правових підстав для перевірки обґрунтованості та підставності позову у справі №918/714/22, відповідно до викладених у ньому підстав позову та поданих доказів.
В такий спосіб апеляційний господарський суд дійшов висновку, що розгляд справи №918/455/22 не є перешкодою для встановлення суттєвих обставин у справі №918/714/22 під час її розгляду місцевим господарським судом.
Місцевим судом зазначено, що у справі №918/455/22 буде встановлено чи є Державне підприємство "Центр Сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" належним позивачем у спірних правовідносинах та чи обрано ним належний спосіб захисту.
Однак, у справі №918/714/22 прокурором визначено як позивача Фонд державного майна України та зовсім інший спосіб захисту, відтак у даній справі суд зобов`язаний самостійно встановлювати належного позивача та робити відповідні висновки щодо результатів розгляду позову, в тому числі і щодо відповідного способу захисту та його ефективності.
Наявність підстав для звернення прокурора з позовом до суду в кожній справі обґрунтовується відповідними доказами та судом самостійно надається оцінка даним обставин в залежності від поданого мотивування та наданих доказів. Питання наявності чи відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави має вирішуватись судом з урахуванням обставин конкретної справи і не може залежати від результатів розгляду іншої справи.
Не встановивши обставин об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи №918/455/22, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі №910/5425/18 та від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18.
У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначені як основні засади (принципи) господарського судочинства, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та розумність строків розгляду справи судом (пункти 2 і 10 частини 3 зазначеної статті).
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції (частина 3 статті 271 ГПК України).
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22 необхідно скасувати та передати справу №918/714/22 для продовження розгляду Господарському суду Рівненської області.
Питання розподілу судових витрат визначено у статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Так, згідно з частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Водночас, розподіл судового збору здійснюється між сторонами спору відповідно до частини 1 названої статті в залежності від результатів розгляду справи по суті. Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами апеляційного перегляду ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.
Також, Господарський процесуальний кодекс України не ставить вирішення питання розподілу судових витрат в залежності від стадії розгляду справи в судах першої чи апеляційної інстанцій.
При цьому, суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду справи по суті.
Отже, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподіл судових витрат, в тому числі судового збору.
Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22 задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року у справі №918/714/22 скасувати.
3. Справу №918/714/22 передати Господарському суду Рівненської області для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження до Верховного Суду встановлений статтями 286-291 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "16" січня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

        Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.