ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2809/21	Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З. 	
Провадження № 22-ц/817/126/23 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Гірський Б.О. 
Суддів -  Бершадська Г. В., Хома М. В., 
за участю секретарів - Панькевич Т.І., Сович Н.А.
у відсутності сторін 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/2809/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року, постановлену суддею Коломієць Н.З., в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Калина Фармінг” до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі укладеним на новий строк , -
ВСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю “Калина Фармінг” (далі — ТзОВ “Калина Фармінг”) звернулося до суду з вказаним позовом.
        12.10.2022 р. від представника позивача — адвоката Шаповала В.В. до суду надійшло клопотання про залишення позову ТзОВ “Калина Фармінг” без розгляду, у зв`язку з їх повторною неявкою без поважних причин в судові засідання та відсутність вказівок довірителя на продовження розгляду справи.
       27.10.2022 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Процько І.Я. подав заяву, в якій просив стягнути з ТзОВ “Калина Фармінг” на користь відповідача компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача в розмірі 24 454 грн., з яких 24 000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу та 454 грн. - судовий збір за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Чортківського районного суду про забезпечення позову.
       В обгрунтування заяви зазначив, що подання позовної заяви у даній справі не мало на меті захист прав та інтересів позивача, а було спрямовано лише на накладення судом обмеження щодо неможливості витребування спірної земельної ділянки відповідачем, у якого були на це правові підстави.
       Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року позов ТзОВ “Калина Фармінг” залишено без розгляду.
       Роз`яснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.
       Відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Процька І. Я. про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору.
       Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині розподілу судових витрат ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
       В апеляційній скарзі просила ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким її клопотання задовольнити та стягнути з ТзОВ “Калина Фармінг” на її користь компенсацію витрат у розмірі 24 454 грн., посилаючись на порушення норм процесуального права. 
       В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у стягненні компенсації понесених судових витрат судом не було враховано ту обставину, що підставою для залишення позову без розгляду була саме повторна неявка позивача в ряд судових засідань, без поважних причин, а не подання позивачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду в розумінні п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.
       Вважає, що в даному випадку мають місце необгрунтовані дії позивача, які призвели до залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із неявкою позивача в судові засідання без поважних причин, що свідчить про відсутність інтересу до розгляду справи. 
       Подання позовної заяви не мало на меті захист прав та інтересів позивача, а були спрямовані лише на накладення судом обмеження щодо неможливості витребування спірної земельної ділянки відповідачем, у якого були на це правові підстави у зв`язку із припиненням первинного договору оренди земельної ділянки.
       Звертає увагу на те, що позивачем не було надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, не враховано судову практику ВС у подібних правовідносинах, яка існувала на момент пред`явлення позовної заяви, що в подальшому призвело до подання необгрунтованої позовної заяви.
       Позивач, не дотримуючись наміру досягнення головної мети судового розгляду вирішення спору, створив відповідачу умови, які призвели до укладення ним договору про надання правничої допомоги, витрачання коштів, пов`язаних із послугами щодо надання такої допомоги і це свідчить про те, що позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необгрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків, при цьому забезпечуючи право на стягнення судових витрат з позивача в передбачуваних законом випадках та у разі настання певних умов.
       За таких обставин, стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору є не лише компенсацією стороні понесених нею судових витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг тощо. 
       У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ “Калина Фармінг” вказує, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що власне сприйняття і бачення відповідачем та його представником дій та намірів позивача стосовно відповідача є їхнім суб`єктивним сприйняттям обставин справи, та не встановив необгрунтованих дій чи ознак зловживання позивачем процесуальними правами.
       У своєму клопотанні позивач обгрунтував причини своєї повторної неявки, зокрема, це втрата інтересу до заявлених позовних вимог у зв`язку з обставинами, які виникли після подання позову, вже в ході розгляду справи: скасування апеляційним судом заходів забезпечення позову, застосованих судом першої інстанції; правові висновки щодо розгляду справ із відповідним предметом, викладені в постанові ВП ВС від 25.01.2022 року у справі №143/591/20; формування практики розгляду аналогічних справ Чортківським районним судом, викладені у рішенні від 05.08.2022 р. у справі №608/2591/21.
       Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у подібних правовідносинах у справі №143/591/20, яка була опублікована 25.05.2022 року (тобто значно пізніше ніж звернення позивача до суду із позовом у цій справі), тому закономірними та логічними є доводи позивача щодо зміни підходу і формування ВС іншого висновку та розгляд справи є недоцільним.
       Звертає увагу суду на те, що під час звернення до суду із позовом та під час її розгляду позивач діяв добросовісно, виходячи із змісту своїх прав та обов`язків, зокрема: позов був спрямований на захист реального існуючого, передбаченого законом переважного права позивача, як первісного орендаря спірної земельної ділянки, на укладення договору оренди на новий строк; представник позивача брав участь у всіх судових засіданнях у справі коли була об`єктивна можливість, а коли такої можливості не було попереджав про це суд, всі процесуальні документи (заяви і клопотання), подані позивачем були обгрунтованими.
       В свою чергу, відповідач не надав переконливих аргументів (окрім суб`єктивних суджень), які конкретно необгрунтовані дії здійснив позивач при розгляді справи і в чому полягає необгрунтованість пред`явлених позовних вимог у даній справі, які грунтуються на нормах закону.
       В судове засідання учасники цивільного процесу не з`явились, однак від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
       У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
       Апеляційна скарга подана лише в частині в частині розподілу судових витрат, тому в іншій частині судове рішення колегією суддів не переглядається.
       Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу в їх межах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Проте, таким вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
       За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
       Судом встановлено, що в грудні 2021 р. ТзОВ «Калина Фармінг» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.
       Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року заяву ТзОВ «Калина Фармінг» про забезпечення позову задоволено.
       До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «Калина Фармінг» про визнання укладеним договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Калина Фармінг» щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6125581000:01:005:0603:
- заборонено ОСОБА_1 або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТОВ «Калина Фармінг» і подальше розпорядження, зокрема, поділ, об`єднання, користування чи передачу в користування (в тому числі передачу в оренду) земельної ділянки загальною площею 1,9718 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0603;
- заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 1,9718 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0603.
       Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.
       Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
       Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року змінено, викладено її резолютивну частину в наступній редакції:
       «Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Фармінг» про забезпечення позову — задовольнити частково.
       До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТОВ «Калина Фармінг» (код ЄДРПОУ 37512508) про визнання укладеним договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Калина Фармінг» щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6125581000:01:005:0603:
- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: 48514, Тернопільська область, Чортківський район, с.Біла) або будь-яким особам від її імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки загальною площею 1,9718 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0603;
- заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 1,9718 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0603, щодо її поділу чи об`єднання.
       В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову — відмовити».
       Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за позовом ТзОВ «Калина Фармінг» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі укладеним на новий строк.
       Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року позовну заяву ТзОВ «Калина Фармінг» залишено без розгляду та відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу та судовий збір.
       На підтвердження понесених витрат відповідачем ОСОБА_1 подано:
- договір про надання правової допомоги від 23 грудня 2021 року, укладений між адвокатом Процько І.Я. та Боднар М.А.;
- додатковий договір № 1 від 20 вересня 2022 року до Договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2021 року, укладений між адвокатом Процьком І.Я. та Боднар М.А..;
- акт №1 від 09 вересня 2022 року про надані послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2021 року, де загальна вартість наданих послуг адвоката, становить 24 000,00 гривень;
- детальний опис наданих послуг від 09 вересня 2022 року, згідно яких адвокатом витрачено в загальній кількості 8 годин, де загальна вартість наданих послуг адвоката становить 24 000,00 гривень.
       Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       Відповідно до частин 5, 6 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.
       Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
       Відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
       Як вбачається з роз`яснень, що містяться в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
       Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.
       Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.
       Крім того, залишення заяви без розгляду у зв`язку з подачею заяви про залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.
       Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача
       Таким чином, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
       З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
       Аналогічний висновок викладений в постановах КЦС у складі Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі №148/312/16-ц, від 14 січня 2021 року в справі №521/3011/18.
       Апеляційний суд зазначає, що в даній справі не постановлено ухвали про визнання зловживанням стороною позивача процесуальними правами відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України.
       В той же час, із ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року вбачається, що ознак зловживання позивачем ТзОВ «Калина Фармінг» процесуальними правами, встановленими ст. 44 ЦПК України, у справі не встановлено, а так само і не встановлено необґрунтованих дій позивача ТзОВ «Калина Фармінг» стосовно відповідача.
       Однак, апелянт ОСОБА_1 , оскаржуючи вищенаведену ухвалу суду лише в частині розподілу судових витрат, не просив змінити її мотивувальну частину, де судом надавалася оцінка обґрунтованості дій позивача.
       Доводи апелянта про те, що факт звернення позивача до суду із заявою про залишення позову без розгляду свідчить про його передчасність, а отже необґрунтованість дій позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для стягнення компенсації здійснених витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи.
       Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги твердження апелянта про те, що відповідач поніс витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року про забезпечення позову.
       Як вбачається з постанови Тернопільського апеляційного суду від 24 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. При цьому, апеляційним судом питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішувалось, оскільки не вирішено спір по суті.
       Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 за апеляційний розгляд справи про забезпечення позову сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн.
       За таких обставин, з позивача ТзОВ «Калина Фармінг» слід стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 454,00 грн. судового збору за перегляд рішення судом апеляційної інстанції.
       Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно з п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив відповідачу в задоволенні заяви в частині стягнення витрат, понесених на оплату судового збору, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про компенсацію здійснених витрат.
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року в частині відмови в задоволенні заяви про стягнення судового збору скасувати.
       Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про стягнення судового збору задовольнити.
       Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Фармінг» (48514, Тернопільська область, Чортківський район, с. Біла, вул. Камінна, буд. 1-Б, код ЄДРПОУ 37512508) на користь ОСОБА_1 (48514, Тернопільська область, Чортківський район, с. Біла, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок, витрат, понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року про забезпечення позову.
       В решті ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 30 січня 2023 року.
               
Головуючий                                                                Гірський Б.О.

Судді:                                                                        Бершадська Г.В.

                                                                               Хома М.В.