ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року          м.Дніпро                                                    Справа №  904/6851/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Антоніка С.Г. (доповідач), 
суддів:  Березкіної О.В., Іванова О.Г.
при секретарі судового засідання: Манець О.В.   
розглянувши матеріали апеляційної скарги  Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022, ухвалене суддею Н.Г. Назаренко  повний текст якого підписаний 26.01.2022,  у справі №904/6851/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро
до Фізичної особи-підприємця Окішор Олександра Іларіоновича, м. Нікополь
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Національна металургійна академія України в особі Нікопольського технікуму Національної металургійної академії, м. Нікополь

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 50158,31грн., неустойки в сумі 656594,34грн. та виселення з приміщення
                                        
ВСТАНОВИВ:

          Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - позивач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруна стороні позивача - Національна металургійна академія України, звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Окішор Олександра Іларіоновича про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 50 158,31 грн., неустойки в сумі 656 594,34 грн. та виселення з приміщення .
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області  від 18.01.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
          Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача орендної сплати в сумі 50 158,31грн. господарський суд виходив з того, що невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
          Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення неустойки в сумі 656594,34грн., господарський послався на те, що матеріалами справи підтверджено повернення майна з оренди 21.01.2018, про що свідчить Акт приймання-передачі.
          Відмовляючи в задоволенні позову про виселення відповідача з орендованого майна, суд першої інстанції вказав, що  станом на дату звернення позивачем з позовом до суду, він звільнив нежитлове приміщення площею 283,1кв.м., розміщене за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 18-А.
          Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.
          Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
          - позивачем отримання акту приймання-передавання спірного майна від 21.01.2018 відбулося лише через рік після припинення договору оренди, що суперечить п.5.5 договору;
          - Актом перевірки стану державного майна, що перебуває на балансі Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України перед укладанням договору оренди між Регіональним відділенням та ФОП Окішор О.І. від 27.11.2019 встановлено, що останнім незаконно використовувалося нерухоме державне майно;
          - господарським судом не прийнято в якості доказу лист відповідача від 25.05.2020 №7/05, яким останній звернувся до позивача з проханням звільнити його від орендної плати за договором від 22.01.2013 №12/02-5090-ОД на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів.
Просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позов.
          Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.
Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2022 ухвалено відкрити   апеляційне провадження у справі      №904/5036/22. Розгляд справи призначений у судовому засіданні.
Згідно  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами,  що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) та Фізичною особою-підприємцем Окішор Олександром Іларіоновичем укладено договір оренди нерухомого майна №12/02-5090-ОД, що належить до державної власності (далі - договір).
          Відповідно до п.1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлове приміщення площею 283,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 18-А на 2 поверсі 2-поверхового будинку, що перебуває на балансі Нікопольського технікуму Національної металургійної Академії України (далі -балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 04.10.2012 і становить за незалежною оцінкою 527 234,00грн.
          Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи та алкогольних напоїв. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.(п.1.2.Договору)
          Відповідно до п.2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання - передачі майна.
Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:
          - 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 3 857,71грн.;
          - 50 % балансоутримувачу у розмірі 3 857,71грн.
щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря протягом дії договору (п. 3.7. договору в редакції додаткової угоди від 21.02.2017).
          У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11.Договору)
          Відповідно до п.5.19. Договору, орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.).
          Згідно з п. 10.1. договору, цей договір діє з 22.01.2013 по 21.01.2014 включно.
          Додатковими угодами договір було пролонговано до 20.01.2018.
          За Актом приймання-передачі від 22.01.2013 орендодавець передав в оренду орендарю нежитлове приміщення площею 283,1 кв.м, розміщене за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 18-А.
          Згідно наказу від 25.04.2018 № 12/02-083-ПО дію договору припинено з 21.01.2018 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.
           21.01.2018 між відповідачем та балансоутримувачем Нікопольським технікумом Національної металургійної академії України було підписано акт приймання-передачі, згідно якого орендоване майно - нежитлове приміщення, площею 283,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 18-А, за договором оренди від 22.01.2013 № 12/02-5090-Од, повернуто орендодавцем балансоутримувачу (а.с. 28).
          Позивач зазначає, що відповідач фактично майно не повернув, про що свідчить Акт перевірки стану державного майна, що перебуває на балансі Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України перед укладанням договору оренди між Регіональним відділенням та ФОП Окішор О.І. від 27.11.2019 та не виконав обов`язку зі сплати орендної плати за період з вересня 2019 по жовтень 2020 в сумі 50 158,31 грн.
          Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача неустойку за період з січня по жовтень 2020 у розмірі 656 594,34 грн., а також виселити відповідача з нежитлового приміщення, площею 283,1 кв.м., розміщеного за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 18-А, що перебуває на балансі Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України.          Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
          Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" закріплено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
          Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
          Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
          Відповідно до частини першої статті 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини. 
Згідно зі ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. 
Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. 
У відповідності з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
          Так, користування майном після припинення договору найму є таким, що здійснюється не відповідно до його умов, тобто є неправомірним користуванням майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України. В такому випадку у наймодавця виникає право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
          Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення Договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України.
           Отже, яким би способом в Договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення Договору, проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 ЦК України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою статті 785 ЦК України).
          Як зазначалося вище, договір оренди нерухомого майна від 21.08.2009 №12/02-3558-ОД припинив свою дію 20.01.2018. 
Пояснення відповідача про те, що після повернення об`єкту, на прохання балансоутримувача, в орендованому приміщенні він продовжив надавати послуги з харчування студентів, та неодноразово він та балансоутримувач зверталися до Регіонального відділення з заявами про укладання договору оренди позивачем не спростовано
Відповідач виконав свій обов`язок, передбачений договором та законом – повернув об`єкт балансоутримувачу за Актом  від 21.01.2018р.
          У цьому зв`язку колегія суддів погоджується з висновком господарського суду стосовно того, що пред`явлення до стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів після припинення дії договору оренди в розмірі 50 158,31грн. та вимоги про стягнення неустойки за період з січня 2018 по жовтень 2020 у розмірі 656 594,34 грн. не підлягають задоволенню.
          Що стосується позовних вимог про виселення відповідача з орендованого майна, колегія суддів виходить з наступного.
          Позивач надав в якості доказу перебування відповідача в спірному приміщенні Акт перевірки стану державного майна, що перебуває на балансі Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України перед укладанням договору оренди між Регіональним відділенням та ФОП Окішор О.І. від 27.11.2019, згідно з яким останнім незаконно використовувалося нерухоме державне майно.
          Між тим, до суду позивач звернувся 17.12.2020, тобто більш чім через рік після складання цього Акту.
          Доказів, які б свідчили про користування відповідачем спірним нерухомим майном на дату звернення з позовом до суду позивачем в матеріали справи не представлено.
          Відтак, в задоволенні позову про виселення правильно відмовлено Господарським судом.
          Підстави для скасування оскаржуваного рішення суду відсутні.
          Доводи скаржника щодо отримання ним акту приймання-передавання спірного майна від 21.01.2018 лише через рік після припинення договору оренди з посиланням на п.5.5 договору до уваги колегією суддів не приймаються.
          Так, відповідно до п.5.5 договору оренди у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання-передавання орендодавцеві, зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються невиконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно діючого законодавства датою виконання орендарем обов`язку з повернення орендованого майна є дата зазначена в Акті приймання-передачі, підписаного уповноваженими сторонами, а не дата направлення Акту орендодавцю. І саме невиконання вимог закону щодо повернення орендованого майна після закінчення строку дії договору, а не направлення Акту орендодавцю, є підставою для нарахування неустойки.
          Акт приймання-передачі від 21.01.2018 підписаний з боку балансоутримувача директором Нікопольського технікуму НМетАУ, як то передбачено договором,  та скріплений печаткою балансоутримувача, що свідчить як про складання цього акту сторонами саме 21.01.2018 так і про  повернення майна в цей день.
           Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
          Апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду у цій справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права,  у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга без задоволення.          
Витрати з судового збору покласти на позивача.
          
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  269,  270,  275,  276,  282 - 284    Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022  у справі №904/6851/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено      31.01.2023р.

Головуючий суддя                                                                                                                                          С.Г. Антонік

Суддя                                                                                                                                                                                        О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                                                                                                        О.Г. Іванов