УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/435/23 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія ст.173 КУпАП Доповідач Радченко С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Мініча Григорія Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Мініча Григорія Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536, 80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду,  ОСОБА_1 14.01.2023 року о 12 год. 40 хв. біля будинку № 12 по вул. Левченко в м. Звягель висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ст. 173 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Мініч Г.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження в справі закрити, посилаючись на неповний розгляді справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що його підзахисний не вчинював хуліганських дій та не порушував громадський порядок за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено уст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.
Водночас, згідно з вимогами ст.ст.278,280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістомст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини, обґрунтовуючи свій висновок фактичними обставинами встановленими на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень потерпілої та письмовими поясненнями свідків.
Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).
Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.
Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.
Між тим, у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 саме за обставин встановлених протоколом про адміністративне правопорушення та оскарженою постановою.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2023 року,   ОСОБА_1 14.01.2023 року о 12 год. 40 хв. біля будинку № 12 по вул. Левченко в м. Звягель висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян
На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП матеріали справи містять пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що напередодні події 13.01.2023 року вона мала сімейний конфлікт із своїм чоловіком ОСОБА_1 14.01.2023 року о 12 год. 40 хв. разом зі своїми подругами вона знаходилася на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 , де її побачив ОСОБА_1 . Останній почав до неї наближатися, голосно кричати та виражатися у її адресу нецензурною лайкою. Вона злякалася, сіла в автомобіль ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_1 став шарпати за ручку автомобіля, стукати у вікно. Вона зателефонувала до поліції.
У письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили свідчення потерпілої стосовно дій ОСОБА_1 біля машини.
Разом з тим, зазначеними поясненнями потерпілої та свідків не встановлено та не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 , за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дрібного хуліганства, тобто безпричинних хуліганських дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався між подружжям з приводу непорозумінь у їх сімейних відносинах, що має особистий характер та не містить ознак хуліганства.
Таким чином, нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження порушення громадського порядку, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки порушення громадського порядку і спокою громадян, в даному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку. Зазначені обставини підтверджується також відеозаписом події, долученим до матеріалів справи, відповідно до якого очевидним є факт наявності особистих неприязнених відносин між подружжям, які можливо і вирішуються учасниками у не встановлений законом спосіб, але без ознак безпричинності та порушення громадсько порядку.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення  ОСОБА_1  14.01.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Відповідно до ч.3ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1  14.01.2023 року вчинив дрібне хуліганство.
Таким чином, приходжу до висновку, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються обставин правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.
Згідно ст.294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню, із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  адвоката Мініча Григорія Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2023 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно   ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко