ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 297/2444/21
провадження № 51-3359км22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                     ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , кримінальне провадження щодо якого закрито - адвоката ОСОБА_7                                   на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 грудня 2021 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань                                                    за № 12021078060000223, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя                                         АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358Кримінального кодексу України (далі - КК). 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Берегівський районний суд Закарпатської області ухвалою від 15 грудня 2021 року звільнив ОСОБА_6  від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК  на підставі                    п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрив. 
Постановив стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 15 101 грн у рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи. 
Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 01 серпня 2022 року ухвалу районного суду  щодо  ОСОБА_6 залишив без змін.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 грудня 2021 року змінити, виключивши другий абзац                                    її резолютивної частини про стягнення з ОСОБА_6 15 101 грн процесуальних витрат за проведення експертизи, а ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року скасувати.                        
Сторона захисту на обґрунтування своїх доводів посилається на постанову суду касаційної інстанції від 01 березня 2021 року (справа № 266/3090/18) та зазначає про те, що процесуальні витрати не могли бути стягнуті з обвинуваченого, оскільки його винуватість в установленому порядку не доведена, обвинувальний вирок щодо  нього ухвалений не був.
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , навівши відповідні пояснення, зазначила про необхідність часткового задоволення касаційної скарги захисника.
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,що касаційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Оскільки захисник ОСОБА_7 не оскаржує ухвал районного та апеляційного судів                     у частині рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК відповідно до ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо нього з цих підстав, Верховний Суд не перевіряє законності й обґрунтованості судових рішень у цій частині.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Положеннями ч. 1 ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Надаючи оцінку доводам касаційної скарги захисника щодо безпідставного, на його думку, стягнення з ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат                                             за проведення експертизи, Верховний Суд враховує таке.
Процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. 
Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.
За приписами ст. 118 КПК одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України. 
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У цьому провадженні суд першої інстанції в ухвалі про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження постановив стягнути з обвинуваченого на користь держави 15 101 грн у рахунок відшкодування витрат за проведення  експертизи.
Апеляційний суд,  погоджуючись із висновком районного суду, послався на рішення Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17)                            та вказав про необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, в тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. 
Однак суд апеляційної інстанції не врахував, що висновок  Великої Палати Верховного Суду не містить орієнтирів стосовно того, у яких випадках і які саме процесуальні витрати стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які необхідно відносити на рахунок держави. 
Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.
Беручи до уваги те, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_6  від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрив, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК витрати на проведення експертизи в розмірі 15 101 грн не підлягають стягненню з  обвинуваченого, а їх необхідно віднести на рахунок держави.  
З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли неправильного висновку щодо розподілу процесуальних витрат, тому колегія суддів уважає за необхідне задовольнити частково касаційну скаргу захисника, змінити ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 грудня 2021 року та Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_6 у частині вирішення питання про процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта.
Керуючись статтями 122, 124, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника  ОСОБА_7   задовольнити частково.
Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатськоїобласті від 15 грудня 2021 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року щодо  ОСОБА_6 змінити.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 15 101 грн віднести на рахунок держави. 
У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                 ОСОБА_3