ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
17 січня 2023 року 	м.Суми	

Справа №587/788/22 
Номер провадження 22-ц/816/36/23
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
у присутності:
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Дерези Микити Едуардовича,
представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Якименко Ольги Ігорівни, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка подана їх представником - адвокатом Якименко Ольгою Ігорівною, 
на рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2022 року у складі судді Черних О.М., ухваленого в м. Суми, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області  про скасування державної реєстрації земельних ділянок,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області. ТОВ «Координат-БС» був наданий висновок про погодження проекту землеустрою, у порядку ст. 186-1 Земельного кодексу України. В травні позивач отримав витяг з Державного земельного кадастру про сформовану земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 5924783800:04:003:0625.
В зв`язку зі змінами в законодавстві, Косівщинська сільська рада Сумського району Сумської області приєдналася до об`єднаної територіальної громади Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, а тому саме остання стала розпорядником земельної ділянки. В червні 2021 року він звернувся до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області з заявою про затвердження проекту землеустрою, до заяви був долучений проект землеустрою та копія витягу з ДЗК про земельну ділянку, а також повідомив, що він отримав наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Проте, у визначені законом строки його заява селищною радою розглянута не була, у зв`язку з чим він звернувся до Сумського окружного адміністративного з позовом про визнання бездіяльності селищної ради незаконною. 
З інформації з Публічної кадастрової карти України йому стало відомо, що земельну ділянку з кадастровим номером 5924783800:04:003:0625 було поділено на три нових земельних ділянки:
1) 5924783800:04:003:0628 площею 0,12 га (цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва);
2) 5924783800:04:003:0629 площею 0,12 га (цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва);
3) 5924783800:04:003:0627 площею 1.76 га (цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства), а тому він зараз вимушений звертатися до суду для захисту своїх прав.
Посилаючись на порушення порядку проведення поділу земельної ділянки та захист його права на завершення безоплатної приватизації земельної ділянки, позивач просив суд ухвалити рішення, яким скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок, площами по 0,12 га, з кадастровими номерами 5924783800:04:003:0628 та № 5924783800:04:003:0629, що проведені 24 січня 2022 року.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. 
Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0,12 га з кадастровим номером 5924783800:04:003:0628, яка проведена 24 січня 2022 року.
Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0,12 га з кадастровим номером 5924783800:04:003:0629, яка проведена 24 січня 2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, по 992 грн 40 коп., з кожного.
Будучи незгодними із судовим рішенням,  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , через свого представника – адвоката Якименко О.І., подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи,  порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Стягнути з позивача понесені ними судові витрати під час апеляційного перегляду рішення суду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту його ніби-то порушеного права. Зокрема, відповідачі в установленому законом порядку набули право власності на земельні ділянки площами по 0,12 га кожному для ведення садівництва за кадастровими №№ 5924783800:04:003:0628, 5924783800:04:003:0629, яке було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До участі в справі в якості співвідповідача мала бути залучена Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області як один із власників земельної ділянки яка утворилась внаслідок поділу. 
Наголошують на тому, що вони першими отримали легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення процедури безкоштовної приватизації земельних ділянок, так як зі змісту ст. 118 ЗК України, завершальним етапом цієї процедури є саме затвердження проекту землеустрою та передачі (надання) земельної ділянки у власність. 
На переконання заявників апеляційної скарги, відсутні правові підстави, передбачені ч. 13 ст. 79-1 ЗК України для скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок. Також, вказують на те, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про накладення земельної ділянки на яку він претендував, із земельними ділянками переданими їм у власність. 
Вважають, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ч. 6 ст. 79-1 ЗК України, якою встановлено порядок поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, адже спірні земельні ділянки не перебували у власності або користуванні позивача чи інших осіб. 
Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було. 
Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів – адвоката Якименко О.І., яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача – адвоката Дерези М.Е., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 06 квітня 2021 року за №18-3871/16-21-СГ, надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, орієнтований розмір земельної ділянки 2,00 га з цільовим призначенням – для ведення особистого сільського господарства (а.с. 18). 
ТОВ «Координат – БС» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1 у власність для ведення особистого сільськогосподарського господарства , розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 13-32). 
21 квітня 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області складено висновок про розгляд документів із землеустрою, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину України ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 30). 
За заявою ОСОБА_1 , відділом у Горностаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку зареєстровано земельну ділянку площею 2.0000 га, за кадастровим номером 5924783800:04:003:0625, місце розташування якої є Сумська область, Сумський район, Косівщинська сільська рада, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 33). 
01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.0000 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та наданні земельної ділянки у власність до громади Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, так як саме остання є розпорядником бажаної до відведення земельної ділянки (а.с. 10). Станом на дату звернення до суду з позовом, заява ОСОБА_1 селищною радою розглянута не була. 
14 вересня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Степанівської селищної ради з клопотаннями про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, орієнтованою площею 0,12 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с. 40, 62). 
Рішеннями Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 20 грудня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок (а.с. 40, 62). 
Із розроблених ФОП ОСОБА_4 проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам розташованих за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області вбачається, що земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відводяться за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовища) комунальної власності Степанівської селищної ради загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 5924783800:04:003:0625, яка на час розроблення проектів землеустрою не використовувалася, у власність чи користування не надана (37-58, 59-81). 
Рішеннями Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 10 лютого 2022 року затверджено плани землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 за кадастровим номером 5924783800:04:003:0628 та ОСОБА_3 за кадастровим номером 5924783800:04:003:0629, площею по 0,12 га кожному, та передано їх у власність для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту с. Косівщина на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (а.с. 93, 100). 
Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не було доведено, що під час формуванні земельних ділянок, шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки, вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, у зв`язку з чим визнав вимоги позивача обґрунтованими. 
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, так як вони не він не відповідає вимогам закону та обставинам справи. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
ОСОБА_1 вважає, що його права на приватизацію земельної ділянки, загальною площею 2,0000 га за кадастровим номером 5924783800:04:003:0625, порушено у зв`язку з проведенням відповідачами державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки земельних ділянок площами по 0,12 га кожна, з кадастровими номерами 5924783800:04:003:0628 та 5924783800:04:003:0629. 
Усупереч доводам апеляційної скарги відповідачів, факт формування вказаних земельних ділянок, за рахунок земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером 5924783800:04:003:0625 підтверджується складеними ФОП ОСОБА_4 проектами землеустрою. 
Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не перевірив існування у позивача права (власності чи то користування) на земельну ділянку 5924783800:04:003:0625, яке у свою чергу було порушено, у зв`язку з реєстрацією земельних ділянок 5924783800:04:003:0628 та 5924783800:04:003:0629. 
Частиною 6  статті 118 ЗК України  передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини 7  статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до  статті 118 ЗК України  є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.
При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, від 22 лютого 2019 року у справі № 813/1631/14.
Як слідує з приписів  статті 79-1  ЗК України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, в тому числі, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. 
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження виникнення у нього права на земельну ділянку 5924783800:04:003:0625, за рахунок якої відповідачам були відведені земельні ділянки 5924783800:04:003:0628 та 5924783800:04:003:0629. Сам факт розроблення технічної документації на цю земельну ділянку та її реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки земельних ділянок не свідчить про виникнення в нього будь-яких прав на це нерухоме майно. 
Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що станом на час ухвалення судового рішення, відповідачі, на підставі   рішення Степанівської селищної ради 10 лютого 2022 року набули право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами5924783800:04:003:0628 та 5924783800:04:003:0629. Проте, позивач, звертаючись до суду з позовом, не ставив питання про припинення речових прав відповідачів на спірні земельні ділянки, що виходячи з положень ч. 13 ст. 79-1 ЗК України унеможливлює скасування в судовому порядку державної реєстрації земельних ділянок. 
Також позивачем до участі у справі не було залучено Степанівську селищну раду, яка приймала рішення про затвердження проектів землеустрою та передачу відповідачам у власність спірних земельних ділянок і у власності якої залишилась частина земельної ділянки площею 1,76 га з кадастровим номером 5924783800:04:003:0627, яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 5924783800:04:003:0625 на розроблення проекту якої було надано дозвіл позивачу на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 06.04.2021 року.
Таким чином, з огляду на те, що по справі не було зібрано доказів на підтвердження порушення прав позивача у зв`язку з проведеною державною реєстрацією земельних ділянок 5924783800:04:003:0628 та 5924783800:04:003:0629, колегія суддів колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 . 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_5 на користь  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір, по 1488 грн 60 коп. кожному, сплачений за апеляційний перегляд рішення суду. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка подана їх представником - адвокатом Якименко Ольгою Ігорівною, задовольнити.
Рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення. 
Відмовити в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області  про скасування державної реєстрації земельних ділянок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1488 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_3  судовий збір у розмірі 1488 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 січня 2023 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   С. С. Ткачук