КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 376/1962/21                                                                 Головуючий у суді І інстанції Віговський С.І.
Провадження № 22-ц/824/115/2023                                             Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
23 березня 2023 року                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Ігнатченко Н.В.,
суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., 
за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,
 
в с т а н о в и в:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати за ним право власності на гараж (машино-місце), що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 16,0 кв. м.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 8 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
15 вересня 2021 року сторони подали спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за якою: визнано за ОСОБА_1 право власності на гараж (машино-місце) по АДРЕСА_1 , загальною площею 16,0 кв. м. Визначено, що затверджена судом мирова угода є правовстановлюючим документом, на підставі якої проводиться скасування та реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності.Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно закрито.
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами, мотивуючи її тим, що 27 жовтня 2021 року їй стало відомо про вказане судове рішенням, яким за позивачем було визнано право власності на гараж (машино-місце) по АДРЕСА_1 . Однак, зазначений капітальний гараж самовільно побудований ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 17 квітня 2003 року. При будівництві позивачем допущено ряд порушень чинного законодавства, відповідного дозволу вона не надавала і дозволу з боку органів місцевого самоврядування у нього також немає, а на її пропозиції знести гараж або сплачувати кошти за оренду земельної ділянки, що знаходиться під гаражем, позивач відмовляється.
Посилаючись на те, що зазначені обставини містять ознаки статусу нововиявлених обставин, відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, заявник просила скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року про затвердження мирової угоди у справі № 376/1962/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено.
Скасовано ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року у справі № 376/1962/21 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.
Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за  ОСОБА_1 на гараж (машино-місце) по АДРЕСА_1 , загальною площею 16,0 кв. м.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник, є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, тому наявні підстави, передбачені частинами третьою, четвертою статті 429 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасування ухвали про затвердження мирової угоди між сторонами.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням,  ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів неправильного застосування судом першої інстанціїнорм матеріального і порушення норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року.
Аргументація апеляційної скарги зводиться до того, що ОСОБА_2 не є учасником справи № 376/1962/21, тому не має процесуального права на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заявником не доведено порушення її прав як власника земельної ділянки, адже державний акт на право приватної власності на землю їй видано 17 квітня 2003 року, тоді як будівництво гаража було проведено у 1985 році. Окрім того, земельна ділянка заявника та спірний гараж розташовуються за різними адресами.
Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшли.
Натомість у письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник заявника - адвокат Соболь Б.В. просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що вона є необґрунтованою та подана з метою створення перешкод власнику земельної ділянки звернутися до суду з позовом про знесення самовільно побудованого гаража та затягнути час, оскільки жодних правових підстав для узаконення самочинного будівництва у позивача немає.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника заявника в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15 вересня 2021 року, якою передбачалося визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж (машино-місце) по АДРЕСА_1 , загальною площею 16,0 кв. м. Постановлено, що затверджена судом мирова угода є правовстановлюючим документом, на підставі якої проводиться скасування та реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності.Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно закрито.
ОСОБА_2 , не будучи учасником справи № 376/1962/21, звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд зазначеної вище ухвали за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
Частиною першою статті 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами витлумачені у частині другій статті 423 ЦПК України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами може бути подана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов`язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку на оскарження.
З аналізу змісту вказаних норм можна дійти висновку, що особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. Суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви.
У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою з відповідним клопотанням про поновлення процесуального строку на оскарження.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 6 вересня 2018 року в справі № 215/6648/15-ц (8/215/2/17)(провадження № 61-36732св18).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є стороною у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, не залучалась судом до участі у ній, тому за приписами статті 424 ЦПК України не є особою, яка має право на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у цій справі судового рішення про затвердження мирової угоди.
У даному випадку, якщо  ОСОБА_2 вважає, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року вирішено питання про її права та інтереси, то вона не позбавлена можливості захистити своє право  у визначеному процесуальним законом порядку, на апеляційне чи касаційне оскарження даного судового рішення з відповідним клопотанням про поновлення процесуального строку на оскарження.
За таких обставин, суд першої інстанції помилково розглянув по суті та задовольнив заяву особи, яка не брала участі у справі, проперегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки цивільним процесуальним законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, якщо, на думку такої особи, суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Припис закону про те, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства стосуються як позовів (заяв, скарг), які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів (заяв, скарг), які взагалі не можуть розглядатися судами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).
Отже, помилково прийнявши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Вирішуючи заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст пред`явлених вимог і суб`єктний склад учасників даної справи, помилково розглянувши по суті вказану заяву, яка була подана особою, що не приймала участі у справі № 376/1962/21.
Відповідно до вимог частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому ухвала суду щодо задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 та частини першої статті 377 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства такого виду заява, яка подана особою, що не брала участі у справі.
Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не бере, оскільки місцевий суд повинен був відмовити у відкритті провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з наведених вище правових підстав, а не розглядати заяву по суті.
Водночас, заявнику слід роз`яснити, що особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки має право звернутися з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції із заявленням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 256, 367 - 369, 374, 377, 381 - 384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 4 лютого 2022 року скасувати.
Провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Сквирського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно закрити.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки має право звернутися з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції із заявленням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Головуючий                                                                                                          Н.В. Ігнатченко

Судді:                                                                                                          М.В. Мережко

С.І. Савченко