ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 р. 	Справа № 480/409/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, по справі № 480/409/22
за позовом               Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат"  
до               Головного управління ДПС у Сумській області                       
про визнання протиправною та скасування вимоги,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Конотопський хлібокомбінат", звенулось до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача від 27.09.2021 №0023633-1302-1820.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 задоволено позов.
Скасовано податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 27.09.2021 №0023633-1302-1820.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" судовий збір у розмірі 2270 грн. та 3000 грн. витрат на правничу допомогу. 
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині розподілу витрат на правничу допомогу та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача судові витрати на оплату правничої допомоги.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції суттєво знижено розмір компенсації судових витрат позивача на правничу допомогу із 31 200,00 грн. до 3000,00 грн., що виходить за межі компетенції судді та є протиправним.
Зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на відповідача, який не оспорював заявлені позивачем склад та розмір витрат в суді першої інстанції.
Відповідачем подано відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції у частині стягнення витрат на правничу допомогу.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Стягуючі на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 3000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).
Колегія суддів,  у межах розгляду конкретної справи, не може повністю погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині зменшення правничої допомоги, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.
Згідно з частиною першою ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 частини першої ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 1 частини третьої ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини сьомої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
Крім того, колегія суддів враховує висновки Верховного суду висловлені, зокрема, у постанові від 01.06.2021 у справі № 640/11563/20.
Так, висновуючись на аналізі статей 132, 134, 139 КАС України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», Верховний Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Водночас, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката надано: договір від 20.12.2021 про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2022, прибутковий касовий ордер №1-22-02/22 від 22.02.2022 на суму 20000грн. (а.с. 48-50).
При цьому, відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 20.12.2021 Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе доручення з надання Клієнту правової допомоги на умовах передбачених Договором.
Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги від 20.12.2021 Вартість наданої Адвокатом правової допомоги у межах даного Договору встановлюється домовленістю сторін і відображається в акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами даного Договору.
Згідно до п. 3 акту приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2022  Відповідно до умов п. 4.2 Договору вартість 1 години роботи Адвоката Сторони дійшли зроди визначити в розмірі 3900, 00  грн. 
Із наданого акту від 22.02.2022 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 20.12.2021  надано наступні послуги:
- представником позивача здійснено особистий прийом уповноваженої особи Клієнта з питання надання консультацій про положення законодавства, зокрема норм Податкового кодексу України в аспекті захисту позиції Клієнта 2 години;
- розроблення, структуризація та складання процесуальних документів позовної заяви, оформлення документальних матеріалів додатку позову тривалістю 5 годин;
- надання Клієнту роз`яснень зі спірних правовідносин по справі в аспекті правозастосовної практики в аналогічних справах тривалістю 1 година. 
Зазначено, що вартість 1 години сторони визначили в розмірі 3900 грн., а тому загальна сума правничої допомоги становить 31 200 грн. 8годин*3900 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не погоджуючись із заявленою сумою до відшкодування у відзиві на позовну заяву заперечив проти розміру суми заявленої до відшкодування, вказав що сума зазначених судових витрат є неспіврозмірною зі складністю справи. Також звертає увагу, що зазначені позивачем витрати на сплату професійної правничої допомоги належним чином не обґрунтовані.
У відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача також вказується на не співмірність заявленої до відшкодування суми з аналогічним обґрунтуванням.
Дослідивши надані позивачем документи, заперечення представника відповідача, фактичний об`єм виконаної роботи та її складність, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 15 000, 00 грн. 
Так, відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства  України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду в частині  стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" 3000 грн. витрат на правничу допомогу та прийняти в цій частині нову постанову,  якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" 15 000 грн. витрат на правничу допомогу.
Згідно ч.ч. 3, 6  ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області у розмірі  1 702, 50  грн. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" - задовольнити частково.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 по справі № 480/409/22 - скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" 3000 грн. витрат на правничу допомогу.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ ВП 43995469) на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" (код ЄДРПОУ 00379614) 15000 грн. витрат на правничу допомогу.
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 по справі № 480/409/22 залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ ВП 43995469) на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" (код ЄДРПОУ 00379614) судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги 1702, 50 у розмірі  грн. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко