Ухвала
16лютого 2023 року
м. Київ
справа №621/130/21
провадження № 61-1982ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргуФермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на рішення Зміївського районного суду Харківської області                від 17 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду                             від 04 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича про стягнення суми за безпідставне користування земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ФГ Строгого О. Ф. з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь суму подвійної плати за користування земельною ділянкою за час прострочення у розмірі 41 810,21 грн, інфляційні втрати у сумі 1 398,80 грн та 3% річних у сумі 632,25 грн, а всього 43 841,26 грн. 
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня
2022 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
ФГ Строгого О. Ф. на користь ОСОБА_1 суму подвійної плати за користування земельною ділянкою за час прострочення у розмірі 25 735,16 грн, інфляційні втрати у сумі 998,46 грн та 3% річних у сумі 413,04 грн. У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ФГ Строгого О. Ф. залишено без задоволення. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року залишено без змін. 
У касаційній скарзі, поданій 08 лютого 2023 року, ФГ Строгого О. Ф. просить скасувати рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня                        2022 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
ФГ Строгого О. Ф. просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції було отримано лише 20 січня 2023 року, що підтверджується копією конверту Полтавського апеляційного суду та відомостями АТ «Укрпошта».
Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята  статті 19 ЦПК України).  
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що 
у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 43 841,26 грн, тобто суму, яка станом на
01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн). 
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності. 
Про те, що ця справа відноситься до категорії малозначних Зміївський районний суд Харківської області зазначив в ухвалі від 05 лютого 2021 року про відкриття провадження у справі.
Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом взято до уваги ціну і предмет позову, складність справи, а також ймовірний рівень суспільного інтересу до цієї справи й не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ФГ Строгого О. Ф. подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою  статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити Фермерському господарству ОСОБА_2  строк на касаційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду          від 04 жовтня 2022 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича про стягнення суми за безпідставне користування земельною ділянкою.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                        Є. В. Синельников
 
             С. Ф. Хопта
 
             В. В. Шиповича