ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/4489/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Юрко І.В., Чабаненко С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/4489/22 (суддя І інстанції – Савченко А.В.)
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 28.02.2018 відповідно до норм чинного законодавства України (з визначенням базового місяця – січень 2008 року);
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 28.02.2018 відповідно до норм чинного законодавства України (з визначенням базового місяця – січень 2008 року).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року позов задоволений.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
В обґрунтування скарги зазначив, що згідно з вимогами Постанови № 1013 та Порядку № 1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Нарахована індексація за період з серпня 2016 року по лютий 2018 року відповідно до норм та правил, визначених порядком № 1078 становить 0,00 грн щомісячно. Норма права, яка передбачає встановлення базового місяця в залежності від місяця підвищення окладів, набрала чинності лише з грудня 2015 року, а тому застосування її для визначення індексації починаючи з базового місяця січень 2008 року буде суперечити закріпленому в статті 58 Конституції України принципу дії нормативно-правового акту в часі, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Встановлення базового місяця січень 2008 року при розрахунку індексації грошового забезпечення у період з 22.08.2016 по 28.02.2018 є такою, що порушує принцип незворотності дії правової норми в часі. Відповідно до норм законодавства, які регулюють порядок нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, позивачу у період з 22.08.2016 по 28.02.2018 рік фактично проводилось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2016 року, яка індексувалась в розмірі 0,00 грн. Зауважує, що визначення базового місяця належить до виключної компетентності військової частини НОМЕР_1 . Посилається на рішення апеляційних судів. Наголошує, що нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за період з 22.08.2016 по 28.02.2018 з базовим місяцем січнем 2008 року є неправомірним. Зауважує, що діяв з дотриманням вимог чинного законодавства.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 від 22 травня 2016 року є учасником бойових дій. а.с. 8-11)
Згідно з наказом від 22.08.2016 № 182 солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, призначеного наказом від 22 серпня 2016 року № 31-РС на посаду бухгалтера 1- категорії фінансово - економічної служби, з 22 серпня вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановити оклад за посадою 685-00 гривень на місяць, шпк «старший солдат». Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 515% місячного посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% місячного посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Зарахувати на котлове забезпечення (обіди) з 23 серпня 2016 року. (а.с. 12)
Відповідно до наказу від 15.07.2019 № 140 солдата ОСОБА_1 , бухгалтера 1-ї категорії фінансово-економічної служби, призначеного наказом від 10 липня 2019 року № 36-РС на посаду провідного бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_4 , вважати такою, що з 15 липня 2019 року справи та посаду здала і вибула до нового місця служби м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. З 15 липня 2019 року виключити зі списків особового складу частини з усіх видів забезпечення та видати належні атестати. Зняти з грошової компенсації замість приготування обіду з 16 липня 2019 року. Виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 01 липня 2019 року по 15 липня 2019 року у повному обсязі. Виплатити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% місячною посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 липня 2019 року по 15 липня 2019 року у повному обсязі. Щорічна основна відпустка за 2019 рік не використана. Грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік отримала. Матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, згідно наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 (зі змінами), за 2019 рік не отримала. Постійним або службовим житлом не забезпечувалася. Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 10 липня 2019 року № 36-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 (від 15.07.2019 № 2051).
Представник позивача адвокат Савчук В.О. звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 03.02.2022 № 30-ВЗ, в якому просив:
- надати відповідь стосовно проведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року у відповідності до норм чинного законодавства України (з визначенням базового місяця – січень 2008 року).
- у випадку не виплати, провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року у відповідності до норм чинного законодавства України (з визначенням базового місяця – січень 2008 року), та надати підтверджуючі документи такої виплати. (а.с. 14-15)
Листом від 11.02.2022 № 192 відповідач повідомив, що індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. В даному випадку відсутні підстави для визнання дій відповідача по невиплаті індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки відповідач, відповідно до Інструкції № 260 виконувалось роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2, в якому зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення. Будь-якої вини чи протиправних дій з боку відповідача відносно позивача допущено не було. Звільнення (переведення) позивача відбувалося законно, у повній відповідальності до вимог чинного законодавства України. (а.с. 16-17)
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 28.02.2018, звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у відповідача фінансового ресурсу для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 22.08.2016 по 28.02.2018 та відсутність механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні роки не звільняють відповідача від обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку, а не проведення та невиплата цієї гарантії є втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Разом з тим у відповідача був обов`язок здійснити нарахування грошової індексації, і цей обов`язок включає застосування відповідного базового місяця. Визначення та застосування базового місяця при здійсненні індексації грошового забезпечення є невіддільною частиною процесу при нарахуванні індексації.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі – Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 103 відсотка).
Відповідно до ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Частиною 2 ст. 6 цього ж Закону встановлено, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (стаття 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з наступними змінами та доповненнями (далі – Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 – 103 відсотки).
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Отже, приписами наведених нормативно-правових актів встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 викладено в новій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078 та зазначено про її застосування з 1 грудня 2015 року, а саме:
«Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник».
При цьому, загальне правило визначення базового місяця для нарахування індексації встановлено у п. 5 Порядку № 1078:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення».
Відповідно до пункту 14 цього Порядку роз`яснення щодо його застосування надає Мінсоцполітики.
Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в такому:
«…обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник».
Тобто, з 1 грудня 2015 року змінились правила визначення базового місяця для новоприбулих працівників, в т.ч. і військовослужбовців, і Порядок № 1078 з вказаної дати більше не містив правила, що таким базовим місяцем є місяць прийняття особи на роботу (у спірних правовідносинах – місяць призову на військову службу). Єдиним правилом визначення базового місяця стало таке – базовим для нарахування індексації є місяць підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець). Іншого правила з 1 грудня 2015 року чинне законодавство не містило.
Враховуючи викладене та наведені у листі роз`яснення, які надані на реалізацію положень пункту 14 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін з 1 грудня 2015 року мало здійснюватися з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає така особа. 
Проте, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України була затверджена Постановою КМУ від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 1 січня 2008 року.
Листом Міністерства соціальної політики України від 29 грудня 2017 року № 122/0/66-17 підтверджено, що посадові оклади військовослужбовців в останнє підвищувались в січні 2008 року.
Лише після прийняття Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами позивача про наявність підстав для нарахування та виплати індексації позивачу за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, та щодо січня 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 1 січня 2008 року по 1 березня 2018 року встановлено незмінність посадових окладів військовослужбовців.
Підвищення тарифних ставок (окладів) після 1 січня 2008 року, в тому числі в період перебування позивача на службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.
Тобто, січень 2008 року є місяцем останнього підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 саме січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 1 грудня 2015 року після набуття чинності зазначеними вище змінами до Порядку № 1078.
Стосовно наявності спору про визначення січня 2008 року як базового місяця. 
Апеляційний суд зазначає, що розрахунок індексації грошового забезпечення дійсно є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходила службу і який виплачував їй грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Проте, що звертаючись до відповідача 03.02.2022 з адвокатським запитом представник позивача адвокат Савчук В.О. просив надати відповідь стосовно проведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року у відповідності до норм чинного законодавства України з визначенням базового місяця – січень 2008 року; у випадку не виплати провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року у відповідності до норм чинного законодавства України (з визначенням базового місяця – січень 2008 року). (а.с. 15)
Водночас у відповіді на звернення представника позивача адвоката Савчука В.О. відповідач зазначив, що посилання позивача на визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення січня 2008 року є безпідставним з огляду на те, що зміни до Порядку № 1078 застосовуються з січня 2016 року, а тому і приписи, вказані в ньому, повинні бути реалізовані з моменту початку його дії. (а.с. 22) 
Отже питання базового місяця – січень 2008 року позивачем ставилось, і відповідно відповідачем розглядалось, у визначенні базового місяця (січень 2008 року) для нарахування індексації грошового забезпечення відповідачем відмовлено, а тому на час подання позову між позивачем та відповідачем існував спір щодо визначення базового місяця (січень 2008 року) для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення.
Оскільки права позивача стосовно визначення базового місяця (січень 2008 року) для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення є порушеними, колегія суддів погоджує висновок суду І інстанції про визначення базового місяця (січень 2008 року) для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення.
При цьому, посилання апелянта на певні рішення апеляційних судів в аналогічних справах є безпідставними, оскільки суперечать приписам ч. 5 ст. 242 КАС України, у зв`язку з чим висновки цих судів не є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді справи, яка переглядається. Жодного преюдиційного значення для вирішення цього спору зазначені позивачем рішення також не мають. 
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/4489/22 залишити без мін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.     
Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            І.В. Юрко 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко