УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2023 року
м. Київ
Справа № 523/19624/21
Провадження № 51 - 1596 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року щодо нього, 
встановив:
Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року          ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року зазначений вирок суду першої інстанції змінено в частині призначеного ОСОБА_4 покарання. Виключено з резолютивної частини вироку абзац 2 щодо застосування при призначенні покарання положень ст. 70 ч.ч. 1, 4 КК України. Виключено з п. 7 мотивувальної частини вироку абзац 4 щодо застосування при призначенні покарання положень ст. 70 ч.ч. 1, 4 КК України. Доповнено резолютивну частину вироку вказівкою про те, що вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року підлягає самостійному виконанню. В іншій частині вирок районного суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку. 
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений         ОСОБА_4 не зазначає в чому саме полягає незаконність оскаржуваної ним ухвали апеляційного суду відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України. Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону           (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на його думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
Крім того, засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі, хоч вказує на те, що вироком суду йому призначено занадто суворе покарання, яке є явно несправедливим, проте не обґрунтовує таку свою позицію з огляду на ст. 414 КПК України. 
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень з підстав суворості призначеного покарання, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно вказати на конкретні обставини, які, на її думку, свідчать про явну несправедливість покарання  через його суворість. 
Крім того, засуджений, хоч і вказав на суворість вироку суду першої інстанції, однак не зазначив свою вимогу до суду касаційної інстанції щодо цього судового рішення, а тому у разі незгоди із вироком суду, засудженому необхідно зазначити свою вимогу щодо цього судового рішення, яка б узгоджувалася з повноваженнями касаційного суду, передбаченими ст. 436 КПК України. 
Також, в порушення вимог ст. 427 ч. 4, 6 КПК України касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 ним не підписана і до неї не додано її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає 3 примірника копій касаційної скарги з додатками до неї).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, у зв`язку із чим її необхідно залишити без руху, вказавши засудженому на необхідність їх усунення. 
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження. 
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3