ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 лютого 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/364/13
провадження № 22-ц/4809/231/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,
учасники справи:
позивач – Кредитна спілка «Реал Кредит»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2022 року у складі судді Терещенко Д.В.

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Реал Кредит» звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 79/К-1 від 07 листопада 2007 року, а саме: основну суму заборгованості – 2056,38 грн.; заборгованість за процентами – 6163,94 грн.; пеню – 18862,87 грн.; штраф – 2431,95 грн., а всього на загальну суму – 29524,14 грн., а також судові витрати по справі, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору.
Заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2013 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Реал Кредит» заборгованість за кредитним договором № 79/К-1 від 07 листопада 2007 року в сумі: 2065 грн. 38 коп. – основна сума заборгованості, 6163 грн. 94 коп. – заборгованості за процентами, 2431 грн. 95 коп. – штраф, 18862 грн. 87 коп. – пеня, а всього на загальну суму 29524 грн. 14 коп. та судовий збір у розмірі 295 грн. 24 коп.
Роз?яснено учасникам справи порядок оскарження заочного рішення.
У червні 2022 року  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бойко З.С., звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2013 року, в якій вона просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному провадженні.
В обґрунтування заяви представник відповідача зазначала, що  ОСОБА_1 про оскаржуване рішення довідалась лише в грудні 2021 року, коли з її пенсії утримали кошти. В пенсійному фонді їй повідомили, що надійшла постанова про утримання з ОСОБА_1 на користь КС «Реал Кредит» заборгованості в розмірі 29524,14 грн. Оскаржуване рішення отримане нею 20.01.2022. 
Також, заява мотивована тим, що заочне рішення було ухвалено без урахування всіх обставин у справі та пояснень відповідача, оскільки остання не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, у зв`язку з чим не була присутня у судовому засіданні, тому не могла заперечувати проти позовних вимог. 
Посилаючись на ст. ст 1, 3, 207, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та рішення Конституційного Суду України, вважає, що позивачем неправомірно заявлено про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2431,95 грн та пені 18862,87 грн. 
До заяви додано квитанцію про сплату судового збору, копію заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 березня 2013 року по цивільній справі № 390/364/13-ц та ордер на надання правничої (правової допомоги) від 20.01.2022 Серії ВА №1028026. 
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2022 року заяву  ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано відповідачу строк для усунення недоліків та подання до суду заяви оформленої відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що обставини, що свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву (заперечень), і докази про це в заяві не зазначено і до заяви не додано. Зазначено лише, що ОСОБА_1 не отримувала повістки про виклик до суду, але з яких причини та чи є вони поважними (перебування закордоном, проживання не за місцем реєстрації, тощо) в заяві не зазначено, доказів не надано. 
Крім того, в заяві відсутні посилання відповідача на докази, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача (власні розрахунки заборгованості, докази сплати частини заборгованості, тощо). Лише посилання відповідача та її представника на норми закону, без вказівки на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення є неналежним виконанням п.4 ч.2 та ч.7 ст.285 ЦПК України.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2022 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_2 про продовження процесуального строку для усунення недоліків заяви. Продовжено процесуальний строк, встановлений ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2022 року про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви до 02 вересня 2022 року.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2022 року заяву  ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2013 повернуто особі, яка її подала, на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представником відповідача не усунуті недоліки заяви про перегляд заочного рішення, посилання представника відповідача на докази, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача в заяві відсутні та жодних доказів, які мають істотне значення для вирішення даної справи, представник відповідача до заяви про перегляд заочного рішення не надала, тобто у наданий судом строк недоліки заяви про перегляд заочного рішення, вказані в ухвалі суду від 24.06.2022, не усунула, тому заява про перегляд заочного рішення підлягає поверненню, як неподана.
Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення заяви про перегляд заочного рішення представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що 02.09.2022, на виконання ухвали суду від 24.06.2022, нею в поданій заяві повідомлено, що ОСОБА_1 за кордоном не перебувала, постійно проживає за місцем реєстрації, завжди отримує всю поштову кореспонденцію, чому повістки про виклик до суду їй жодного разу не надходили вона не знає. ОСОБА_1 не з`являлась до суду та не подала відзиву (заперечення), так як не знала, що Кіровоградським районним судом Кіровоградської області слухалась дана справа. 
Крім того, зазначала, що про існування заочного рішення відповідач дізналась лише в грудні 2021 року, що підтверджується наданою нею відповіддю Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ від 31.08.2022, в якій зазначено, що на виконанні ДВС перебуває виконавче провадження (відкрите 25.04.2014) з примусового виконання виконавчого листа № 2/390/152/13 від 01.04.2013, заборгованість станом на 25.07.2022 становить 29819,38 грн, утримання не проводились.
Також, вважає неправомірним, що заяву про перегляд заочного рішення було повернуто з тих підстав, що заявником не надано власні розрахунки заборгованості, докази сплати частини заборгованості, тощо.
Представник відповідача зауважила, що на даний час в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області цивільна справа №390/364/13-ц, провадження 2/390/152/13 - знищена, тому відповідач позбавлена можливості ознайомитись з позовною заявою, яка подавалась до суду та з доказами доданими до неї, крім того у відповідачки немає кредитного договору №79 К-1 від 07 листопада 2007 року і їй невідомо, що це за договір, а відповідно неможливо зробити власні розрахунки заборгованості та надати докази сплати частини заборгованості, бо ОСОБА_1 не сплачувала кошти за даним кредитним договором.
Зазначала, що повертаючи заяву про перегляд заочного рішення суд першої інстанції не звернув уваги, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при поданні заяви залишати її без руху та повертати заявнику.
       Посилаючись на зазначені обставини, просила скасувати ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2022 року в справі, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повертаючи її відповідачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що представник відповідача не усунула недоліки заяви про перегляд заочного рішення в повному обсязі у визначений строк (не зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та такі докази не долучені до заяви), що є порушенням вимог закону по оформленню заяви про перегляд заочного рішення.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Вказана засада забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.
Залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без руху ухвалою від 24 червня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву (заперечень), і докази про це в заяві не зазначено і до заяви не додано. Також заява не відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, оскільки не містить посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача і які б могли вплинути на ухвалене судом рішення. 
Як вбачається з матеріалів справи, 4 вересня 2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в якій на виконання ухвали про усунення недоліків заяви про перегляд заочного рішення суду зазначено, що  ОСОБА_1 за кордоном не перебувала, постійно проживає за місцем реєстрації, завжди отримує всю поштову кореспонденцію, чому повістки про виклик до суду їй жодного разу не надходили вона не знає. ОСОБА_1 не з`являлась до суду та не подала відзиву (заперечення), так як не знала, що Кіровоградським районним судом Кіровоградської області слухалась дана справа. Крім того, на підтвердження обставин, що про існування вказаного рішення відповідач дізналась лише в грудні 2021 року надано відповідь Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ від 31.08.2022, в якій зазначено, що на виконанні ДВС перебуває виконавче провадження (відкрите 25.04.2014) з примусового виконання виконавчого листа № 2/390/152/13 від 01.04.2013, заборгованість станом на 25.07.2022 становить 29819,38 грн, утримання не проводились.
Однак суд першої інстанції вважав, що представником відповідача недоліки заяви були усунені не в повній мірі, у зв`язку з чим заяву про перегляд заочного рішення слід вважати неподаною та повернути заявнику.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 285 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.
До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник (ч.7 ст. 285 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст. 285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Отже, ЦПК встановлює для вiдповiдача особливий порядок оскарження заочного рiшення - шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення. 
Повноваження суду за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення визначені у частині третій статті 231 ЦПК України.
Так, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.
Відповідно до частини першої статті 232 ЦПК України підставами для скасування заочного рішення є встановлення судом того, що: 1) відповідач не з`явився в судове засідання; 2)  відповідач не повідомив причини неявки у судове засідання з поважних причин; 3) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За умови достатності усунення недоліків, суд першої інстанції в порушення вимог статті 229 ЦПК України безпідставно повернув ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення, а також в порушення вимог статті 231 ЦПК України на стадії прийняття цієї заяви надав оцінку поважності причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду.
Таким чином, після виконання представником відповідача вимог ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2022 року, суд першої інстанції відповідно до частини першої статті 230 ЦПК України повинен був повідомити особам, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви.
Оцінку поважності причин неявки в судове засідання та переконливості обґрунтованості заперечень проти позову суд надає в судовому засіданні.
Згідно роз`яснень пункту 7  постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 12,13 ЦПК України).
З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії прийняття заяви про перегляд заочного рішення до розгляду. Заявник додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду; якщо ж вони не підтверджують заявлені вимоги, в тому числі через їх неналежну якість, то це може бути підставою для відмови у задоволенні заяви.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, №14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК)
Отже, подання доказів стороною у справі на обґрунтування своїх вимог є правом особи.
Розглядаючи справу по суті суд оцінює надані докази, на підставі яких приймає судове рішення. Неподання доказів, так само як і не посилання на них у позові не може бути підставою відмови особі у доступі до правосуддя. 
Отже, висновки суду, зазначені в оскаржуваній ухвалі про невиконання заявником вимог ухвали про залишення без руху її заяви не можуть бути підставою для позбавлення заявника права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
Беручи до уваги посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що дана цивільна справа № 390/364/13-ц знищена, колегія судів зазначає наступне.
З матеріалів справи, а саме акту Кіровоградського районного суду Кіровоградської області № 18 від 26.08.2021 про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню вбачається, що цивільна справа № 390/364/13-ц провадження 2/390/152/13 за позовом Кредитної спілки «Реал Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором – відібрана до знищення.
Відновлення втраченого судового провадження врегульовано розділом Х ЦПК України, без його проведення розгляд заяви про перегляд заочного рішення є неможливим.
Відповідно до ст.ст.488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження у цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції) вона перебувала. Якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанції.
Отже, повертаючи заяву про перегляд заочного рішення судом першої інстанції не встановлювались обставини, що перешкоджали відновлення втраченого провадження за ініціативою суду.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, чим позбавлено відповідача, для якого процесуальним законом встановлена спеціальна процедура, права на апеляційне оскарження заочного рішення.
За викладених обставин ухвала про повернення заяви  про перегляд заочного рішення підлягає скасуванню, а справа за правилами статті 379 ЦПК України, направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2022 року скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.   
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                         А.М. Головань

Судді                                                                                 О.Л. Дуковський
       
О.А. Письменний