Справа № 450/3188/21                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 22-ц/811/2139/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мельничук І.І. від 20 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Пустомитівський ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
в с т а н о в и л а : 
рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2022 року позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Пустомитівський ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 78303,00 (сімдесят вісім тисяч триста три гривні 00 копійок) гривень за період з 02.04.2014 року по 12.07.2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) гривень.
Вказане рішення, оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Вважає рішення таким, що винесено в супереч доказам, які містяться в матеріалах справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач не навела з якого поточного місяця аліменти вважаються несплаченими та простроченими. Вважає, що розрахунок суми пені, яка вказана в позові є необґрунтованим, не відповідає формулі розрахунку, викладеному у постановах Великої Палати Верховного суду у справі №572/1735/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі №333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Також, судом також не було перевірено дані розрахунку. Суд не взяв до уваги, що відповідач добровільно сплатив суму заборгованості по аліментах у розмірі 30800 грн., що не свідчить про умисну несплату аліментів. Стверджує, що позивачем не довів факту умисності несплати аліментів. Також, суд не взяв до уваги, що відповідач є одружений, у нього нова сім`я, в якій є двоє дітей.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 124,  129  Конституції України , 258, 259, 263, 265, ч. 6 ст. 268, 430 ЦПК України, 180, 196 СК України, задовольняючи позов, виходив з того, що  сторони є батьками дітей:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10 вирішено: стягувати з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки -  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина -  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх розмірів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10. 13 травня 2014 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі 450/930/14-ц змінив розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  в користь  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10 та стягувати з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  в користь  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4  у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286 грн., по 643 грн. на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, починаючи з 02.04.2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 14.08.2014 року. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.09.2014 року № 450/930/14-ц, який пред`явлено до виконання Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та відкрито виконавче провадження № 6155899. Виходячи зі змісту розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фенич Б. О., у виконавчому провадження № 44888375 з примусового виконання судового наказу № 450/930/14-ц від 25.09.2014 року, заборгованість ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , по сплаті аліментів за період з 02.04.2014 року по 12.07.2021 року становить 78303,00 грн. Згідно із розрахунком заборгованості по аліментах державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фенич Б. О., у виконавчому провадження № 44888375 з примусового виконання судового наказу № 450/930/14-ц від 25.09.2014 року, за період з 02.04.2014 року по 12.07.2021 року ОСОБА_1  сплатив аліменти на утримання дітей у розмірі 30800,00 грн. Суд прийшов до висновку, що оскільки є доведено ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, оскільки частково здійснював їхню сплату, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своїх дітей, крім того в ході судового розгляду не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин або, що така була відсутня на момент звернення до суду із позовом, що розглядається. Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт та предмет спору, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.
Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
03 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Пустомитівський ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила:
- стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 78303,00 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог покликаєлася на те, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10 вирішено: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх розмірів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10. 13 травня 2014 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі 450/930/14-ц змінив розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10 та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 286 грн., по 643 грн. на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, починаючи з 02.04.2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 14.08.2014 року. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.09.2014 року № 450/930/14-ц, який пред`явлено до виконання Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та відкрито виконавче провадження № 6155899. Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Боржником сплачено 30800,00 грн. Станом на 12.07.2021 року заборгованість боржника, ОСОБА_1 , із сплати аліментів становить 78 303,00 грн. Згідно зі статтею 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Беручи до уваги правовий висновок Великої Палати ВС у постанові від 03.04.2019 року у справ № 333/6020/16-ц та враховуючи норму закону, що сума неустойки (пені) не може бути більшою ніж 100 відсотків заборгованості, отже відповідно до розрахунку неустойки (пені) відповідач повинен сплатити 78303,00 гривень неустойки (пені) за прострочення сплаті аліментів. Враховуючи вищенаведене просить позов задоволити.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
       Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
       Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
       Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
       Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
       За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).
       Згідно ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але неї більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.  Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. У разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку – після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.
       Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
       Неустойка (пеня) – це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання – сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, – сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10 вирішено: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх розмірів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 травня 2014 року у справі 450/930/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-1858/10 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1286 грн., по 643 грн. на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, починаючи з 02.04.2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Вказане рішення набрало законної сили 14.08.2014 року.
На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.09.2014 року № 450/930/14-ц, який пред`явлено до виконання Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та відкрито виконавче провадження № 44888375.
З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фенич Б. О. від 12.07.2021 року у виконавчому провадження № 44888375 з примусового виконання виконавчого листа № 450/930/14-ц від 25.09.2014 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по сплаті аліментів станом на 12.07.2021 року становить 78303,00 грн. Боржником сплачено 30800 грн.
Відтак, з вказаного розрахунку вбачається, що у відповідача на час подання позову був наявним борг зі сплати аліментів у розмірі 78303 грн.
Із цього розрахунку заборгованості і була розрахована пеня позивачем за цей же період та врахована судом.
Доводи відповідача про те, що у нього відсутня заборгованості зі сплати аліментів є необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.
Що стосується, постанови державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про припинення розшуку майна боржника у зв`язку з відсутністю заборгованості, то така постановлена у іншому виконавчому провадженні ВП №661455899 з виконання виконавчого листа №450/2865/19, виданого 21.01.2020 року (а.с. 24).
Що ж стосується квитанцій про сплату заборгованості, наданих відповідачем, то слід вказати на те, що з вказаних квитанцій вбачається, що заборгованість була сплачена у інших виконавчих провадженнях, а саме ВП №44888975, ВП №61455899 (а.с.23).
Що стосується квитанції №2 від 17.08.2021 про сплату37615,50 грн. у ВП №44888375 то слід вказати, що вказані кошти були сплачені відповідачем після подання позовної заяви до суду (а.с. 23 зворот).
Колегія суддів вважає, що сума заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_1 утворилась з його вини, який своєчасно належним чином не виконував свої обов`язки, що тягне відповідно відповідальність у вигляді неустойки. Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, тощо матеріали справи не містять, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 набула право на стягнення з відповідача неустойки, виходячи із розміру заборгованості за аліментами, яка існувала на час звернення до суду з цим позовом.
Окрім цього, судом першої інстанції правильно встановлено, що строк прострочення аліментних платежів починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості, наявність такого прострочення, що стверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості від 12.07.2021 року, беручи до уваги, що позовні вимоги заявлені позивачем обмежені часовим періодом, а саме: до 12.07.2021 року, наявність сплаченої відповідачем заборгованості 03.08.2021 року не усуває цивільно-правової відповідальності відповідача за прострочення ним сплати аліментів та не може оцінюватись судом як обґрунтована підстава наведеного суду у відзиві на позовну заяву заперечення позовних вимог.
Враховуючи вказане, суд правильно вважав доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, оскільки частково здійснював їхню сплату, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своїх дітей, крім того в ході судового розгляду не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин або, що така була відсутня на момент звернення до суду із позовом, що розглядається.
Окрім цього, розрахунку пені за несплату аліментів, наданого позивачкою, відповідачем не спростовано, свого розрахунку таким не подано та будь-яких клопотань про перевірку у певний спосіб такого розрахунку не заявлено у судах обох інстанцій.
За таких обставин, колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують , а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

           Головуючий :                                                                                       Я.А. Левик
        Судді:                  Н.П. Крайник
               М.М. Шандра