ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4008/22                                                      Головуючий у І інстанції - Бородавкіна С.В.,
                                                                                                          Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 лютого 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської обласної державної адміністрації на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене витягом з протоколу від 29.12.2021 № 13, в частині необґрунтованої видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 3 та зобов`язати відповідача переглянути його документи, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке діє безстроково, та зобов`язати Комісію замінити йому посвідчення на посвідчення нового зразку згідно постанови КМУ від 11.07.2018 № 551.       
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наданими позивачем документами підтверджується факт виконання ним робіт в зоні відчуження, а тому він має право користуватись всіма пільгами, які передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і право на отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, позивач звернув увагу, що у 1992 році йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році (категорія 3) на законних підставах, а чинне законодавство України не містить положень про необхідність підтвердження статусу, у зв`язку із заміною старого зразка на новий. Заміна вже наявного посвідчення та видача посвідчення не є аналогічними за правовим змістом поняттями.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Чернігівській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом від 29.12.2021 № 13, в частині визнання необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 серії А №024837» та зобов`язано Чернігівську обласну державну адміністрацію повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 серії А» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині у задоволені позову - відмовлено.
При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача, оформлене протоколом 29.12.2021 №13, не ґрунтується на правильному застосуванні норм Порядку № 551, прийняте без урахування всіх фактичних обставин, а тому є протиправним та має бути скасованим.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що позивач не відноситься до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, оскільки він у 1989 році працював у зоні відчуження менше 30 календарних днів, що є недостатнім для встановлення йому відповідного статусу та видачі спірного посвідчення. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 31.12.1992 ОСОБА_1 , у зв`язку із участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році було видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 3), перереєстроване у встановленому порядку.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Тимчасової комісії при Чернігівській ОДА по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 25.06.1997 №4 ОСОБА_1 підтверджено правильність видачі посвідчення.
Відповідно до Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 09.09.2021 №89, захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Висновком МСЕК позивачу з 12.10.2021 безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Враховуючи наведене, позивач звернувся до Ніжинської РДА із заявою про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році категорії 1, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.
Листом від 26.11.2021 за №01-19/4351 Ніжинською РДА направлено до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської області подання про видачу ОСОБА_1 посвідчення, із відповідним списком документів.
Рішенням Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, оформленим протоколом від 29.12.2021 №13, на підставі представлених документів встановлено факт необґрунтованої видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 3. Зазначено, що позивач виконував роботи в зоні відчуження у 1989 році менше 30-ти календарних днів. Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 3, серії НОМЕР_1 підлягає вилученню. У видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1 - відмовлено, у зв`язку із встановленням факту необґрунтованості видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 3, серії НОМЕР_1 .
Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду повною мірою, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон №796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до ст. 10 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на момент видачі позивачу посвідчення, категорії 3) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.
Відповідно до ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях.
Стаття 65 Закону № 796-XII визначає порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, частиною першої якої передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.
Згідно із частинами 3, 4 вказаної статті посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551), а також нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.
Документами, що підтверджують статус постраждалих осіб та право користуватися пільгами і компенсаціями, встановленими Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (стаття 65 Закону).
Відповідно до п. 7 Постанови №551 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1172) обласним, Київській міській державним адміністраціям (далі - уповноважені органи) надано повноваження утворити комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян та провести до 01.01.2020 заміну таких посвідчень; особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.
При цьому, заміна таких посвідчень має проводитись на підставі матеріалів справи, які були підставою для визначення статусу.
Відповідно до п. 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами.
Як вже зазначалось вище, у зв`язку із встановленням позивачу безтерміново ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ОСОБА_1 звернувся до уповноваженого органу із заявою про видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.
Із Витягу з протоколу від 29.12.2021 №13 вбачається, що підставою відмови позивачу у заміні посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» став висновок про відсутність документів, які підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження.
Разом з тим, 31.12.1992 позивачу видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році серії НОМЕР_1 (категорія 3), яке є безстроковим.
Рішенням Тимчасової комісії при Чернігівській ОДА по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», оформленим протоколом від 25.06.1997 №4, ОСОБА_1 підтверджено правильність видачі посвідчення.
Посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 3) видане позивачеві на підставі та за зразками, затвердженими чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.1991 № 44 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 09.09.2021 №89, захворювання позивача (рак сечового міхура, ст. І, Т1N0M0G2, кл.гр.ІІІ) пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до висновку МСЕК серії 12 ААВ №560237, позивачу з 12.10.2021 безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно із довідкою від 16.11.2021 серії 12 ААА №039623 ОСОБА_1 має 70% втрати працездатності.
При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, довідки та інші документи, які бралися до уваги при визначенні позивачу статусу та при його підтвердженні, є чинними та не є скасованими.
Також вказані докази є самостійною підставою для заміни (видачі) ОСОБА_1 посвідчення відповідно до п. 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.
З урахуванням вищенаведеного випливає, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії - 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.
Судом зауважено, що позивачу вже було встановлено, статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів щодо позбавлення позивача в судовому, чи в іншому порядку цього статусу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави, передбачені діючим законодавством, на заміну посвідчення.
Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Рішенням від 17.07.2018 №6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, пп. 2, абз.абз. 1, 2 пп. 3, пп. 4, абз.абз. 1, 2 пп. 5, абз.абз. 1 - 4 пп. 6, пп. 7 п. 4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII.
Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.
Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого ст. 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку.
Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обовязку держави, передбаченому у ст. 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України (п. 4 мотивувальної частини).
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що рішення відповідача, оформлене протоколом 29.12.2021 №13, яким позивачу відмовлено у заміні посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» не ґрунтується на правильному застосуванні норм Порядку №551, прийняте без урахування всіх фактичних обставин, а тому є протиправним і підлягає скасуванню. 
Отже, суд дійшов правильного висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути документи позивача і прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              О.В. Карпушова