ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 січня 2023 року           справа №200/8075/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. ,  Компанієць І.Д. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 р.  у справі  № 200/8075/21 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Головного управління ДФС у Донецькій області  про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
                                                                ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з  позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області  (далі – відповідач, ГУДФС), в якій просив: визнати протиправною відмову Головного управління ДФС у Донецькій області від 01.06.2021 №4050/10/05-97-07 про зарахування до вислуги років час навчання ОСОБА_1 у Державному вищому навчальному закладі “Приазовський державний технічний університет”, зобов`язати відповідача провести перерахунок вислуги років ОСОБА_1 із врахуванням навчання у Приазовському державному технічному університеті в період з 01.08.1995 по 14.07.2000 (2 роки 5 місяців 22 дні) на підставі диплому спеціаліста; стягнути судові витати на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року відмовлено у задоволені позову. 
Позивач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно Наказу ректора Приазовського державного технічного університету №223- 08 від 14.07.2000р. прийнято рішення вважати таким, що закінчив ПДТУ студента інженерно-економічного факультету випуску 2000 навчального року ОСОБА_1 . Після завершення навчання у Приазовському державному технічному університеті позивачем отримано диплом освітньо-кваліфікаційного рівня: спеціаліст за спеціальністю «Менеджмент організацій». 
На підставі наказу №261-о від 18.07.2000р. ДПА у Донецької області позивач був прийнятий на посаду інспектора групи обробки інформації та аналізу штабу головного відділу податкової міліції ДПІ у м. Маріуполі. На підставі наказу №876-о від 01.09.2000р. ДПА України позивачу присвоєно спеціальне звання лейтенант податкової міліції з зарахуванням в кадри податкової міліції ДПА України. Зазначений факт свідчить про те, що для призначення на посаду та присвоєння спеціального звання позивач мав необхідний освітньо-кваліфікаційний рівень та відповідав кваліфікаційним вимогам для прийому на службу до податкової міліції.
Питання обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393.
Отже, законодавством передбачено два випадки зарахування часу навчання до вислуги років для призначення пенсії: 1) у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми такого навчання); 2) у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
За загальним правилом військове звання може бути присвоєно лише при вступі на військову службу або при призначені на відповідну посаду, яка відповідно до законодавства передбачає присвоєння спеціального звання. Присвоєння спеціального звання після закінчення вищого навчального закладу відбувалось виключно для студентів які пройшли військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу та були зараховані до вищих навчальних закладів за денною формою навчання.
Таким чином, якщо навчання (незалежно від його форми) у цивільному вищому навчальному закладі до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду дає право на присвоєння офіцерського ('спеціального) звання, то половина строку цього навчання додатково зараховується до вислуги років.
Позивач, за результатами навчання в Приазовському державному технічному університеті з 01.08.1995 по 14.07.2000 (4 роки 11 місяців 14 днів) здобув базову вищу освіту, та отримав диплом освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст за спеціальністю «Менеджмент організацій», що дозволило в подальшому йому бути призначеним на посаду, яка відносилась до категорії посад, що заміщувались рядовим і начальницьким складом з присвоєнням спеціального звання «лейтенант податкової міліції» з 01.09.2000 року, у зв`язку з чим можливо зробити висновок про те, що отримана ним освіга дозволила йому зайняти посаду інспектора групи обробки інформації та аналізу штабу головного відділу податкової міліції ДПІ у м. Маріуполі, час перебування на якій зараховано до вислуги років для призначення пенсії. Отже, оскільки ОСОБА_1 було присвоєно перше офіцерське звання «лейтенант податкової міліції» менше, ніж за п`ять років після закінчення вищого навчального закладу, то період його навчання до прийняття на службу в 2000 році має бути зараховано до вислуги років в половинному розмірі, а саме: 2 роки, 05 місяців, 22 дні.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
У період з 01.08.1995 по 14.07.2000 позивач навчався   у Приазовському державному технічному університеті, отримав диплом спеціаліста за спеціальністю “Менеджмент організацій” та здобув кваліфікацію менеджменту, про що свідчить копія диплому НОМЕР_1 від 03.07.2000.
Зазначене підтверджується архівною довідкою Державного вищого навчального закладу “Приазовський державний технічний університет” від 12.07.2021 №76/56-266, згідно якої ОСОБА_1 : зараховано на І курс університету, як абітурієнта комплексу “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, який пройшов співбесіду 10.07.1995 (наказ від 18.07.1995 №199-08); 01.08.1995 позивача зараховано на І курс денного відділення університету, як той що пройшов за конкурсом (наказ від 01.08.1995 №223-08); ОСОБА_1 закінчив університет (наказ від 14.07.2000 №223-08).(а.с.39)
Згідно з записами трудової книжки, 19.07.2000 прийнятий на службу в органи податкової міліції (запис №5).(а.с.18-19)
Відповідно до довідки начальника відділу роботи з персоналом Головного управління ДФС у Донецькій області від 11.06.2021 №122/05-97-07 підполковник податкової міліції ОСОБА_1 з 19.07.2000 по теперішній час працює у податковій міліції. 
25.05.2021 позивач звернувся до т.в.о. начальника Головного управління ДФС у Донецькій області про надання інформації щодо зарахування до вислуги років час навчання з 01.09.1995 по 01.07.2000 та просив зарахувати такий період до вислуги років у календарному обчисленні.
Листом т.в.о. начальника Головного управління ДФС у Донецькій області від 01.06.2021 №4050/10/05-97-07 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування до вислуги років часу навчання у Приазовському державному технічному університеті у період з 01.09.1995 по 01.07.2000 оскільки відсутній документ про те, що після закінчення Приазовського державного технічний університету йому присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на службу до органів податкової міліції. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до   статті 22 Конституції України   права і свободи людини і громадянина, закріплені цією   Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України   встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно   зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених   Конституцією України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
За п. «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Стаття 17 Закон визначає види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
За ч. 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ  до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
За ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України постановою № 393 від 17.07.1992 року затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).
Таким чином, при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно керуватися Постановою № 393.
Пункт 2  Постанови № 393, визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у  пункті "ж"  статті 1-2  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з  пунктом "а"  статті 12  зазначеного Закону  додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Таким чином, виходячи з системного тлумачення вищевказаних норм  Закону України № 2262-ХІІ  та  постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року, можна зробити висновок про те, що законодавець встановив дві підстави для додаткового зарахування до вислуги років особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів податкової міліції часу їхнього навчання в навчальних закладах в межах до п`яти років, із розрахунку - один рік за шість місяців, а саме: 1) навчання у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми навчання); 2) навчання у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання за умови, що таке навчання було до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду.
Тобто, необхідною умовою для врахування років навчання у цивільному навчальному закладі у вислугу років осіб начальницького складу органів податкової міліції, є те, що за наслідками такого навчання студентам (слухачам, курсантам та ін.) присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Тобто, особа повинна отримати офіцерське (спеціальне) звання саме за результатами навчання, ще до вступу до органів податкової міліції.
При цьому, слід зазначити, що законодавець під визначенням “цивільні навчальні заклади” мав на увазі, ті навчальні заклади, в яких студенти (слухачі, курсанти та ін.) паралельно проходили військове навчання та отримували військову спеціальність - навчання на військових кафедрах, та навчання у закладах зі спеціальним режимом навчання.
При цьому, положення статті 12, 17 Закону та п. 2 Постанови 393 визначають, що саме під час призначення пенсії згідно з пунктом «а» статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання.
ОСОБА_1 з 19.07.2000 по теперішній час працює у податковій міліції. Оскільки відповідно до ст.12 Закону № 2262 пенсія позивачу не призначалась, то відповідач обґрунтовано не зарахував до календарної вислуги років період навчання позивача.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач довів правомірності своїх дій.
На підставі викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 
                                                                 ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 р.  у справі  № 200/8075/21 -  залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 р.  у справі  № 200/8075/21-  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                                                  Е.Г. Казанчеєв  

Судді                                                                                                            А.В. Гайдар  

                                                                                                           І.Д. Компанієць