ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 березня 2023 року 	м.Дніпро	справа № 280/1677/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі № 280/1677/22 (суддя Новікова І.В., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач) від 20.05.2019 №0010741305, №0010751305 та №0010761305.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що контролюючим органом порушено вимоги податкового законодавства України під час проведення позапланової невиїзної перевірки відносно позивача, оскільки позивач до початку її проведення не був належним чином повідомлений про призначення такої перевірки, а відповідно був позбавлений можливості брати участь у податковій перевірці. Також, позивач посилався на те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем протиправно, оскільки підставою для їх прийняття послугував висновок контролюючого органу про отримання позивачем доходу, отриманого у спадщину (подарованій) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення. Проте, позивач вважає такі доводи контролюючого органу помилковими, оскільки дохід отримано від члена сім`ї першого ступеня споріднення, а саме від батька позивача.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що згідно отриманої інформації щодо громадян, які не надали декларації за 2017 рік, встановлено, що позивач отримав у 2017 році дохід за ознакою « 114, Дохід, отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення» в сумі 545 675 грн. Вказаний дохід, згідно п. 174.6 ст. 174 Податкового кодексу України, підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу платника податків фізичної особи. Проте, в порушення вказаних норм чинного законодавства України, вказаний дохід не було включено позивачем до його річного оподатковуваного доходу з його відображенням у річній податковій звітності, що стало підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень. При цьому, відповідач зазначає, що на момент прийняття спірних рішень у контролюючого органу була відсутня інформація про наявність будь-яких родинних відносин між дарувальником та обдарованим.
Представник позивача подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві вказав, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування. Також просить вирішити питання про розподіл витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, та стягнути на користь позивача з відповідачів витрати на правничу допомогу у сумі 2 000 грн..
Відповідач заявив клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю представника Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Клопотання відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участую сторін, задоволенню не підлягає.
Так, справа судом віднесена до категорії незначних, а оскаржене рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалене в порядку письмового провадження. Тому, судом апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 14.02.2019 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області видано наказ №539 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 », яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податку - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 , з 11 березня 2019 року тривалістю 10 робочих днів.
У період з 11.03.2019 по 22.03.2019 співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичної особи за ознакою доходу «114» за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт перевірки №177/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 29.03.2019 (далі - акт перевірки).
Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства України, а саме:
- пп.174.2.2 п.174.2, п.174.3 ст.174 ПК України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2017 рік у сумі 27283,74 грн.;
- пп.164.2.10 п.164.1 ст.164, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік у сумі 8185,12 грн.;
- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.179.1, пп.179.7 ст.179 ПК України, не надано податкову декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, не задекларовано «дохід отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення» за ознакою « 114», а також самостійно не розраховано та не сплачено до бюджету податки з отриманого доходу за 2017 рік по строку до 01.05.2018.
На підставі висновків акту перевірки №177/08-01-13-05/3212518854 від 29.03.2019, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
- № 0010741305 від 20.05.2019, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.;
- № 0010751305 від 20.05.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 34104,69 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням - 27283,75 грн. та 6820,93 грн. за штрафними санкціями;
- № 0010761305 від 20.05.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по сплаті військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 10231,40 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням - 8185,12 грн. та 2046,28 грн. за штрафними санкціями.
Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені рішення відповідача, прийшов до висновку, що дохід платника податків, отриманий ним у формі подарунку від членів сім`ї першого ступені споріднення не підлягає включенню до річного оподатковуваного доходу такого платника.
Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття спірних рішень слугував висновок контролюючого органу про те, що позивачем було отримано у 2017 році дохід за ознакою « 114» «Дохід отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення» в сумі 545  675 грн., який не був задекларований та з якого не було сплачено податки та збори.
23 березня 2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. посвідчено договір дарування квартири, відповідно до умов якого Дарувальник – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, подарував, а Обдаровуваний - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв в дар належну Дарувальнику квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 68,05 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м.
Відповідно до пункту 3 Договору, зазначений дар сторони оцінюють у 545  675 грн.
Відповідно до пп.164.2.10 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.
Відповідно до п.174.2 ст.174 ПК України, об`єкти спадщини оподатковуються: за нульовою ставкою:
а) об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення;
Підпункт «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 в редакції Закону №1910-VIII від 23.02.2017 - застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.
Згідно пп.174.2.2 п.174.2 ст.174 ПК України, об`єкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту.
Підпункт 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 із змінами, внесеними згідно із Законом №1910-VIII від 23.02.2017 - застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.
Пунктом 174.6 статті 174 ПК України визначено, що об`єкти дарування, зазначені в пункті 174.1 цієї статті, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.
Доходи у вигляді дарунка, нараховані (виплачені, надані) платнику податку юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, оподатковуються на загальних підставах, передбачених цим розділом для оподаткування додаткового блага.
Пункт 174.6 статті 174 в редакції Закону №1910-VIII від 23.02.2017 - застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.
Отже, вищенаведеним податковим законодавством України передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються, зокрема об`єкти дарування подаровані платнику податку іншою фізичною особою, яка є членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення.
Відповідно до пп.14.1.263 п.14.1 ст.14 ПК України, членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.
Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.
Підпункт 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 в редакції Закону №1910-VIII від 23.02.2017 - застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.
Судом першої інстанції встановлено, що Дарувальник – ОСОБА_3 є рідним батьком Обдарованого - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 58), тобто, членом сім`ї першого ступеня спорідненості.
Крім того, рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 вересня 2022 року у справі № 333/771/22 (провадження 2-о/333/69/22) встановлено факт, що «Обдарований» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 за договором дарування квартири від 23 березня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстрованим в реєстрі за № 838, є рідним сином «Дарувальника» ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З огляду на зазначене, враховуючи норми абз. а) п.п. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цьому випадку дохід позивача у вигляді вартості подарованої йому квартири підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою.
Вказане твердження доводами апеляційної скарги не спростовано.
Посилання податкового органу на те, що на час перевірки останній не був обізнаний про факт наявності першого ступеня спорідненості між дарувальником та обдарованим за договором дарування квартири від 23.03.2017, не спростовує висновки суду першої інстанції.
Оскільки дохід позивача у вигляді вартості подарованої йому квартири підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою, у позивача не виникало обов`язку сплатити ПДФО та військовий збір з вартості подарованого об`єкту нерухомого майна.
При цьому, відповідно до приписів п.174.3 ст.174 ПК України, дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини або в сільських населених пунктах - до оформлення уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.
Отже, фізичні особи, що одержали дохід у вигляді спадщини (подарунку), який оподатковується за нульовою ставкою податку, не зобов`язані включати вартість такої спадщини (подарунку) до складу загального річного оподатковуваного доходу, а відповідно і не мають обов`язку подавати декларацію про майновий стан і доходи, за умови відсутності інших підстав для подання декларації.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач у справі не довів суду правомірності своїх рішень, а тому у суду першої інстанції були підстави для задоволення позовних вимог і скасування таких рішень.
Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу за підготовку відзиву на апеляційну скаргу у сумі 2 000 грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частин 1-5 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).
Зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 2  000 грн. лише за підготовку відзиву на апеляційну скаргу відповідача є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, а тому суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на правничу допомогу за написання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 1 000 грн..
На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, зменшивши її заявлений розмір до 1 000 грн.
Керуючись ст.139,ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі № 280/1677/22 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області                       (код ЄДРПОУ 44118663).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак