УХВАЛА
13 лютого2023 року
м. Київ
справа № 194/230/20
провадження № 51-798 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від                                        10 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішеннь у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Вказаних приписів кримінального процесуального закону захисник ОСОБА_4 належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.  
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що                                  є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник не вказав у чому конкретно з огляду на положення статей 412, 413 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судами попередніх інстанцій, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення, і були би підставою для скасування вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, а також із урахуванням дискреційних повноважень суду. 
Разом з цим, в обґрунтування незаконності судових рішень, захисник ОСОБА_4  посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. 
Крім того, касаційна скарга захисника ОСОБА_4  містить суперечності. Так, у своїй касаційній скарзі захисник вказує, що він не погоджується з кваліфікацією дій засуджених судами попередніх інстанцій, проте одночасно вказує на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених через тяжкість, чим допускається суперечностей і позбавляє можливості встановити його позицію з чим саме він не погоджується - з неправильною кваліфікацією дій засуджених чи з призначеним їм судом покаранням.
Суперечності, які допустив захисник ОСОБА_4 , позбавляють суд касаційної інстанції можливості встановити його позицію щодо результатів касаційного розгляду.
В порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копій судових рішень,яке оскаржуються.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                           ОСОБА_3