ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/1652/22
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                               
суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.   
представники сторін у судове засідання не з`явились,  про дату, час та місце розгляду справи повідомлені  належним чином
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 22.11.2022 року (повний текст складено  23.11.2022 року)  у справі № 904/1652/22 (суддя Євстигнеєва Н.М.)
за позовом ОСОБА_1 , смт. Слобожанське Дніпропетровської області 
до ОСОБА_2 , м. Дніпро 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс",  м. Дніпро
про виключення зі складу учасників товариства, - 

                                                    ВСТАНОВИВ: 

           ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить виключити зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс", код ЄДРПОУ 13433806 громадянина України ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 
          В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс" з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 76 %. 10.09.2021 року відбулися загальні збори учасників товариства, на яких прийнято рішення про внесення додаткових вкладів до статутного капіталу товариства. Також встановлено строк внесення додаткових вкладів - до 12.10.2021 року, а в подальшому- до 20.10.2021року. Рішенням загальних зборів від 03.11.2021 року затверджено результати внесення учасниками товариства додаткових вкладів до статутного капіталу, встановлено, що відповідачем не внесено додатковий вклад, рішення загальних зборів не виконано. 
          Наведені обставини стали підставою для прийняття рішення про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства. 
          Для проведення державної реєстрації змін відомостей про товариство щодо учасників шляхом виключення відповідача зі складу учасників цього товариства, позивач звернувся до приватного нотаріуса Суслова М.Є, але отримав усну відмову у проведенні державної реєстрації змін відомостей про товариство. 
          Правовими підставами заявлених вимог позивач зазначив положення статті 100 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської  області від 22.11.2022 року  у справі № 904/1652/22  в задоволенні позовних вимог відмовлено.                                Судові витрати віднесено на позивача.
          Рішення суду першої інстанції мотивовано  наступним:
          Статтею 15 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" врегульовано правові наслідки прострочення внесення вкладу учасником товариства, а саме, передбачено, якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне із перелічених рішень, зокрема і виключення учасника з товариства.
          Таке рішення прийнято загальними зборами учасників товариства від 03.11.2021 року. Підставою виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства є невнесення останнім додаткового вкладу до статутного капіталу у розмірі 240,00 грн., який відповідно до протоколу загальних зборів  товариства від 10.09.2021  року № 01/09/2021 учасники мали внести до 04.10.2021  року та до 20.10.2021 року.
          Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про виключення учасника зі складу учасників товариства на підставі рішення суду, оскільки дане питання згідно з нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачають лише дві підстави для виключення учасника з ТОВ/ТДВ, зокрема, за рішенням органів управління товариства, а не суду.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач  оскаржив  його в апеляційному порядку.
          В апеляційній скарзі зазначає, що після прийняття загальними зборами учасників товариства від 03.11.2021 року рішення про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства, позивач мав право звернутись до нотаріуса для проведення державної реєстрації змін відомостей про товариство щодо учасників шляхом виключення відповідача зі складу учасників товариства. 
          Проте, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М. Є. відмовив у проведенні державної реєстрації змін відомостей про товариство.
          Виходячи з цього, у позивача відсутні будь-які правові механізми виключення відповідача зі складу учасників товариства, у зв`язку з чим він був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 
          Апелянт вказує, що відповідно до частини 5 статті 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Таким чином, для повноцінного виключення учасника зі складу учасників юридичної особи, окрім рішення вищого органу управління товариством, необхідне додержання процедурних норм, таких як нотаріальне посвідчення даного рішення, а також проведення державної реєстрації змін відомостей про учасників товариства.
       В той же час, в оскаржуваному судовому рішенні суд посилається на те, що дана прерогатива є виключною для вищого органу управління товариством. Проте, вищий орган управління товариством не наділений повноваженнями щодо нотаріального посвідчення своїх рішень, а також щодо проведення державної реєстрації змін відомостей про склад учасників товариства. Виходячи з вищезазначеного, існує місце спір, внаслідок якого позивач був змушений звернутись до суду.
          Належність вказаного питання до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю не може бути перешкодою для його вирішення в судовому порядку у випадку існування юридичного спору. Господарський суд в Україні може розглядати спір про виключення учасника із товариства з обмеженою відповідальністю і, виходячи з конкретних обставин справи, може ухвалити судове рішення з цього питання.
          Апелянт просить:
- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2022 року у справі № 904/1652/22 скасувати;
- прийняти  нове рішення, яким виключити зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс", код за ЄДРПОУ 13433806: громадянина України ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
- судові витрати покласти на відповідача. 
          Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до поштового повідомлення про вручення судової повістки 30.01.2023 року (а.с.110).
          Через електронну пошту до суду надійшло клопотання адвоката Лучко А.С., згідно якого позивач просив суд провести розгляд справи за його відсутності. 
          Відповідно до п.1.5.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 року №28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.
          Подана адвокатом позивача Лучко А.С. заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності апелянта не підписана електронним цифровим підписом уповноваженої особи, а тому не може вважатися оригіналом електронного документа.
          Відповідач по справі відзив на апеляційну скаргу не надав,  участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повернення про невручення судової повістки (а.с.111-112).
          Відповідно до  частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
          Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс" в судове засідання також не з`явився, поштове повідомлення про вручення судової повістки повернуто з відміткою - "організація вибула".
          Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
          Враховуючи, що всі учасники даної справи повідомленні про час та місце її розгляду, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав: 
          Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
          Згідно з частиною 1 статті 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.
          Частиною 2 статті 97 Цивільного кодексу України, органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
          Відповідно до частини 1 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.
          Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства (частина 2 статті 100 Цивільного кодексу України).
          Згідно зі статтею 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який набрав чинності 17.06.2018 року, загальні збори учасників є вищим органом товариства. 
          Нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що учасник товариства може бути виключений:
- якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку (частина 2 статті 15 цього Закону);
- у разі смерті, оголошення судом безвісно відсутнім або померлим учасника - фізичної особи чи припинення учасника - юридичної особи, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону (частина 2 статті 23 цього Закону).
          У статті 15 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" врегульовано правові наслідки прострочення внесення вкладу учасником товариства. А саме, передбачено, якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне із перелічених рішень, зокрема і виключення учасника з товариства.
     З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 10.11.2009 року, учасниками товариства є:
          - ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі товариства - 76 %, що відповідає грошовому вкладу учасника на суму 22 800,00 грн;
          - ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі товариства - 24 %, що відповідає грошовому вкладу учасника на суму 7 200,00 грн.
          Відповідно до п.7.2. Статуту учасники зобов`язані:
-  дотримуватись положень Статуту та виконувати рішення зборів учасників;
- виконувати свої зобов`язання перед товариством, у тому числі пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими Статутом та рішеннями зборів учасників;
- утримуватись від дій, які можуть завдати збитків товариству або нашкодити його діловій репутації;
- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства.
          Учасники можуть мати також інші права та обов`язки, передбачені законом та Статутом.
          Вищим органом товариства є збори учасників. Збори складаються із учасників товариства або з призначених ними представників (п.11.1 Статуту). 
          Згідно п.11.2. Статуту до виключної компетенції зборів учасників відноситься, зокрема:
- виключення (вихід) учасника з товариства (п.п. 11.2.8.);
- встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів (п.п.11.2.12).
          Питання, визначені у цих підпунктах, відносяться до виключної компетенції зборів та не можуть бути передані генеральному директору чи іншим органам.
          З питань, зазначених у цих підпунктах, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.
          Збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.
          Судом встановлено, що 03.11.2021 року відбулися загальні збори учасників товариства з порядком денним:
1. Про обрання ОСОБА_1 головою позачергових загальних зборів.
2. Про обрання ОСОБА_3 секретарем позачергових загальних зборів.
3. Про затвердження результатів внесення учасниками товариства додаткових вкладів до статутного капіталу товариства.
4. Про виключення зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс" учасника товариства.
5. Про затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.
6. Про проведення державної реєстрації змін відомостей про товариство в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
          Збори прийняли рішення про: обрання ОСОБА_1 головою та ОСОБА_3 секретарем загальних зборів; затвердження результатів внесення учасниками товариства додаткових вкладів до статутного капіталу товариства; виключення зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс" ОСОБА_2 ; проведення державної реєстрації змін відомостей про товариство в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішення з питання п`ятого порядку денного "Про затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства" зборами не приймалось.
          На зборах був присутній один учасник - ОСОБА_1 , частка якого у статутному капіталі становить 76 %.
          Підставою виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства є невнесення останнім додаткового вкладу до статутного капіталу у розмірі 240,00 грн, який відповідно до протоколу загальних зборів  товариства від 10.09.2021 року № 01/09/2021 учасники мали внести до 04.10.2021 року та до 20.10.2021 року.
          Як стверджує позивач, він звернувся до державного реєстратора для проведення державної реєстрації змін відомостей про товариство щодо учасників шляхом виключення відповідача зі складу учасників товариства. Однак, отримав усну відмову у проведенні державної реєстрації змін відомостей про товариство.
          Наведене і є причиною звернення з позовом до суду.
          Відповідно до частин 1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Згідно стататей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.  Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          За змістом апеляційної скарги позивач не заперечує висновок суду про те, що вирішення питання щодо виключення відповідача у даній справі зі складу учасників товариства є компетенцією загальних зборів учасників товариства, та зазначає на  необхідність додержання процедурних норм, таких як нотаріальне посвідчення даного рішення, а також проведення державної реєстрації змін відомостей про учасників товариства.
          Колегія суддів вважає доводи апелянта, які він наводить підставою для скасування рішення суду першої інстанції, необгрунтованими, такими, що висновки суду не спростовують та вважає необхідним зазначити наступне:
          Відповідно до частин 1, 2  статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
          Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
          Згідно частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
          Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
          Отже, приписи вказаних процесуальних норм передбачають, що суд вирішує спір.
          В даній справі позивач не вказує, в чому полягає його спір з відповідачем, адже згідно частин 3, 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.  Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
          Як встановлено судом в оскаржуваному рішенні, питання щодо виключення ОСОБА_2 зі складу учасників  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс" вирішено в позасудовому порядку, про що 03.11.2021 року відповідне рішення прийняли загальні збори учасників.
          Суд вірно вказав, що виключення учасника з товариства належить до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю. Виключна компетенція полягає в тому, що лише єдиний орган (збори учасників товариства) може вирішувати питання про виключення учасника з товариства по суті. Це питання не може бути передане на вирішення виконавчому органу або суду. Рішення про виключення учасника з товариства з обмеженою відповідальністю приймається товариством в особі вищого органу - загальних зборів учасників, а не учасниками як такими чи судом. 
          Колегія суддів зазначає, що апелянт вказував в позовній заяві, що згідно статті 55 Конституції України та частини 2 статті 100 Цивільного кодексу України суд може розглядати спір про виключення учасника зі складу учасників товариства.
          Аналогічні доводи вказані ним і в апеляційній скарзі. Однак спору між сторонами судом не встановлено.
          Доводи апелянта про те, що у позивача відсутні будь-які правові механізми виключення відповідача зі складу учасників товариства колегією суддів визнаються необґрунтованими в межах даної справи.
          Суд в оскаржуваному рішенні вірно звернув увагу, що у разі подання учасником товариства позову про визнання такого рішення недійсним, суд, відповідно до норм Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", лише перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника, але не може перебирати на себе повноваження органів управління товариства та приймати таке рішення самостійно. 
          Оскільки відповідне рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інтертранссервіс", оформлене протоколом від 03.11.2021 року, яким виключено ОСОБА_2 зі складу учасників товариства, прийнято, в судовому порядку недійсним не визнано,  то відповідно до частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" саме його, а не рішення суду, позивач має надати державному реєстратору для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства.
          Колегія суддів наголошує, що позивач не довів наявність спору з відповідачем, законні та обґрунтовані висновки суду першої інстанції не спростував. Правовідносини позивача ОСОБА_1 та державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації змін знаходяться поза межами даної справи.
          За таких обставин апеляційну скаргу колегія суддів вважає необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні.
          На підставі викладеного суд колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не доведена і не підлягає задоволенню. Судові витрати за її розгляд згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України  слід покласти на апелянта.
          Керуючись статтями 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -          
          
                                        ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2022 року у справі № 904/1652/22 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Головуючий суддя                                                            Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                   Ю.Б. Парусніков

          Суддя                                                                                   І.О. Вечірко                                

          Повний текст  складено  09.03.2023 року.