ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 січня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/1007/22
Головуючий у першій інстанції – Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/189/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
із секретарями: Зіньковець О.О., Патук А.А.,
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат»,
відповідачі: Фермерське господарство «Шугаївське», ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Фермерського господарства «Шугаївське», ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки, переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди.

                                 У С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі – ТОВ АПК «Магнат») звернулося з позовом до ФГ «Шугаївське», ОСОБА_1 , в якому просило визнати за ним переважне право на укладення із ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки 7423388900:05:001:1491, у зв`язку з цим перевести права та обов`язки орендаря за договором оренди від 01 грудня 2020 року земельної ділянки площею 1,0201 га, кадастровий номер 7423388900:05:001:1491, розташованої на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, номер запису про інше речове право 40784728 від 25 лютого 2021 року, з ФГ «Шугаївське» на ТОВ АПК «Магнат».
У мотивування заявлених вимог зазначало, що ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491 загальною площею 1,0201 га, яка розташована на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. 01 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шугаївське» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком дії до 01 грудня 2030 року. 
Позивач указував на те, що зазначена земельна ділянка знаходиться в масиві поля № 511, яке тривалий час на підставі договорів оренди обробляється ТОВ АПК «Магнат», у користуванні якого знаходиться понад 75 % земельних ділянок даного поля, а отже відповідно до приписів ч. 4 ст. 37-1 ЗК України товариству належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення. Оскільки ТОВ АПК «Магнат» має переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , 01 липня 2021 року воно звернулося до останньої з повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди вищевказаної земельної ділянки на тих самих умовах, на яких було укладено договір з ФГ «Шугаївське», проте отримало відмову відповідачки, яка вважала, що не обмежена у виборі орендаря, тобто заходи позасудового врегулювання спору результату не дали.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ АПК «Магнат» до ФГ «Шугаївське», ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки, переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди. Стягнуто із ТОВ АПК «Магнат» на користь ФГ «Шугаївське» 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ТОВ АПК «Магнат», посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги до ФГ «Шугаївське», ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Доводи зводяться до того, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що ТОВ АПК «Магнат» у масиві земель (поле № 511), у якому знаходиться і земельна ділянка з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491, загальною площею 1,0201 га, орендує понад 75% земельних ділянок масиву понад 10 років, а отже відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 37-1 ЗК України має право користування і іншою частиною земель сільськогосподарського призначення.
Товариство зазначає, що фактично в оскаржуваному рішенні наявність переважного права на оренду спірної земельної ділянки у ТОВ АПК «Магнат» не заперечується, а отже, є помилковим висновок суду про те, що укладенням договору оренди між відповідачами право позивача не порушено.
Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що, дізнавшись про укладення оспорюваного договору оренди, позивач направив відповідачці пропозицію про розірвання договору оренди з ФГ «Шугаївське» та укладення такого договору з ТОВ АПК «Магнат» на тих же умовах з посиланням, що це не суперечить процедурі за законом.
Наголошує, що право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 оформлено 05 грудня 2019 року, а вже 01 грудня 2020 року між відповідачами укладено договір оренди, що свідчить про навмисний і некоректний правовий характер дій відповідачів, і те, що ці дії спрямовані на порушення переважного права ТОВ АПК «Магнат» на оренду спірної земельної ділянки, передбаченого ч. 4 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі».
Скаржник не погоджується також із висновком суду про стягнення з нього на користь ФГ «Шугаївське» судових витрат на правничу допомогу в сумі 8 000 грн, вважаючи такі витрати неспівмірними із складністю справи.
У наданому відзиві представник ФГ «Шугаївське» – адвокат Матвійчук А.С., вважаючи апеляційну скаргу ТОВ АПК «Магнат» необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договір оренди земельної ділянки, укладений 01 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шугаївське», зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 лютого 2021 року за номером запису 40754728, тобто з дотриманням вимог чинного законодавства та недійсним в судовому порядку не визнано. Зазначає про те, що ТОВ АПК «Магнат» має право на одержання спірної земельної ділянки у суборенду, оскільки вона вже перебуває в оренді у ФГ «Шугаївське», однак позивач із пропозицією укласти такий договір не звертався. Крім того, ТОВ АПК «Магнат» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності користування земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_1 до укладення нею спірного договору оренди.
У наданому відзиві представник ОСОБА_1 – адвокат Лутай Н.М., вважаючи апеляційну скаргу ТОВ АПК «Магнат» необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що землі сільськогосподарського призначення вважаються такими, що входять до масиву земель сільськогосподарського призначення після внесення про них відомостей до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, проте ТОВ АПК «Магнат» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження розроблення такої технічної документації та звернення до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про її реєстрацію, а самого факту користування понад 75% земельних ділянок поля № 511 недостаньо, щоб вважати їх такими, що належать саме до масиву земель.
Звертає увагу на те, що ТОВ АПК «Магнат» не повідомляло ОСОБА_1 про намір укласти договір суборенди з ФГ «Шугаївське», натомість пропонувало достроково розірвати договір оренди, укладений з ФГ «Шугаївське», що суперечить вимогам чинного законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ АПК «Магнат» про визнання переважного права на укладання договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_1 , перебуває в оренді ФГ «Шугаївське» на підставі укладеного між ними договору оренди земельної ділянки, який є чинним, і позивачем не доведено переважного права на укладення такого договору із ОСОБА_1 . 
Районний суд указав, що коли договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем вже укладено, то особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право на укладення договору суборенди такої земельної ділянки з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою за наявності умов, встановлених ч. 3 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі», та,  ураховуючи особливості, передбачені ч. 5 ст. 8-2 цього Закону. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ АПК «Магнат» про переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди землі з ФГ «Шугаївське» на позивача, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги є похідними від вимог про визнання за ТОВ АПК «Магнат» переважного права на укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки.
Стягуючи із ТОВ АПК «Магнат» на користь ФГ «Шугаївське» 8 000 грн витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції вважав такі витрати  співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.
У справі встановлено, 05 грудня 2019 року за ОСОБА_1 здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491, площею 1,0201 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1177, виданого 05 грудня 2019 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. (а.с. 20, 66).
01 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шугаївське» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491, площею 1,0201 га, зі строком дії до 01 грудня 2030 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом передачі в піднайм (суборенду). Указане речове право зареєстровано 25 лютого 2021 року за номером запису 40784728 (а.с. 20 зворот, 77-82).
01 липня 2021 року ТОВ АПК «Магнат» направило ОСОБА_1 лист-повідомлення за вих. № 312, в якому посилалось на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491 розташована в масиві земель сільськогосподарського призначення, де істотною частиною земель (не менше 75% від усього масиву) користується ТОВ АПК «Магнат» на умовах оренди. Укладення ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки з  ФГ «Шугаївське» порушує переважне право ТОВ АПК «Магнат» на укладення договору оренди землі. Товариство запропонувало ОСОБА_1 у добровільному порядку розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491 з ФГ «Шугаївське» та звернутися до ТОВ АПК «Магнат» для укладення договору оренди землі на тих самих умовах (а.с. 21).
29 липня 2021 року ОСОБА_1 направила ТОВ АПК «Магнат» відповідь, в якому повідомила, що вона є власником земельної ділянки 7423388900:05:001:1491. При цьому, ані під час реєстрації права власності, ані на даний час у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про перебування належної ОСОБА_1 земельної ділянки у масиві земель ТОВ АПК «Магнат». Указувала, що, укладаючи договір оренди, не обмежена у виборі орендаря і жодних переважних прав ТОВ АПК «Магнат» не порушувала. Зазначала, що разом із листом-повідомленням від 01 липня 2021 року № 312 ТОВ АПК «Магнат» не надало жодних копій документів, що підтверджували б розташування належної ОСОБА_1 земельної ділянки у масиві земель ТОВ АПК «Магнат». За таких обставин, ОСОБА_1 повідомила, що не має ані наміру, ані встановленого законом обов`язку розірвати договір оренди, укладений з ФГ «Шугаївське», та звертатись до ТОВ АПК «Магнат» для укладення нового договору оренди земельної ділянки (а.с. 23).
29 липня 2021 року ФГ «Шугаївське», отримавши копію листа-повідомлення № 312 від 01 липня 2021 року, надало відповідь ТОВ АПК «Магнат». У листі зазначено, що, звернувшись до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ФГ «Шугаївське» отримало інформацію про те, що в Державний земельний кадастр не вносилась інформація про документацію із землеустрою щодо масиву земель сільськогосподарського призначення ТОВ АПК «Магнат». ФГ «Шугаївське» при укладенні договорів оренди з фізичними особами, в тому числі із ОСОБА_1 , діяло правомірно (а.с. 24).
Звернувшись із позовом до ФГ «Шугаївське» та ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491, ТОВ АПК «Магнат» зазначало, що належна відповідачці земельна ділянка розташована в масивах поля, які тривалий час обробляються позивачем, у користуванні якого знаходиться понад 75 % земельних ділянок даного поля, у зв`язку з чим позивач має переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки, а укладенням між відповідачами договору оренди таке право порушено.
Позивачем до позовної заяви додано складений ним список земельних ділянок масиву поля № 511 із зазначенням власників і орендарів земельних ділянок у даному масиві, з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491 площею 1,0201 га, яка належить ОСОБА_1 , перебуває в оренді ФГ «Шугаївське» (а.с. 25-27).
Як свідчить довідка ТОВ АПК «Магнат» від 01 грудня 2021 року, у період з жовтня 2020 року по дату видачі довідки на полі № 511 ТОВ АПК «Магнат» проведено обробіток землі, а саме: оранка, лущення, культивація, внесення мінеральних добрив, боронювання, посів пшениці, внесення ЗЗР, збирання врожаю пшениці на загальній площі 75 га. При проведенні всіх робіт, пов`язаних з вирощуванням зерна соняшника на полі № 511 загальною площею 75 га, понесено витрат на загальну суму 266 567,58 грн, витратна частина розрахунку на 1 га склала 3 554,23 грн (а.с. 29).
На підтвердження проведення обробітку землі позивачем надано копії нарядів на виконання робіт (а.с. 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43), копію акту витрат насіння і садівного матеріалу (а.с. 44), копії актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (а.с. 45, 46, 47, 48).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до приписів ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, ЗУ «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та ЗУ «Про оренду землі».
За приписами ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону).
Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а статтею 19 цього Закону передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. (ст. 19 Закону).
Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема, припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами ст. 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.
Частинами 3, 4 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи.
За наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки, особа (крім особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до ст. 33 цього Закону), якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної особи. За наявності пропозиції особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до ст. 33 цього Закону, на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки переважне право, встановлене цією частиною, не застосовується.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ АПК «Магнат».
З матеріалів справи вбачається, що 01 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шугаївське» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 7423388900:05:001:1491, площею 1,0201 га, зі строком дії до 01 грудня 2030 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом передачі в піднайм (суборенду). Указане речове право зареєстровано 25 лютого 2021 року за номером запису 40784728 (а.с. 20 зворот, 77-82).
Отже,  орендар ФГ «Шугаївське» та власник земельної ділянки ОСОБА_1 за власним бажанням 01 грудня 2020 року уклали між собою договір оренди земельної ділянки, який є чинним та недійсним в судовому порядку не визнано.
Районний суд дійшов правильного висновку про те, що коли договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем вже укладено, то особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право на укладення договору суборенди такої земельної ділянки з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою за наявності умов, встановлених ч. 3 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», та з урахуванням особливостей, передбачених ч. 5 ст. 8-2 цього Закону. Докази на підтвердження здійснення наведених вище дій позивачем не надано.
Обґрунтовуючи наявність порушеного права, позивач посилався на положення ч. 4 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі» та указував, що має переважне право на укладення з відповідачкою договору оренди, з огляду на те, що обробляє 75% земельних ділянок з масиву земель, де ОСОБА_1 належить земельна ділянка.
На думку апеляційного суду, районний суд обґрунтовано не прийняв до уваги твердження ТОВ АПК «Магнат» про наявність переважного права на укладення договору оренди спірної земельної ділянки.
Посилаючись та здійснення обробітку належної ОСОБА_1 ділянки та надаючи докази такого обробітку, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність використання цієї землі (оренда, суборенда, тощо) до укладення договору оренди між відповідачами. 
Положення ч. 4 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», на які посилається позивач, як підставу для задоволення заявлених вимог, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки ця норма визначає, що товариство, якому належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної сторони у разі наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки. Апеляційний суд вважає вірними посилання суду першої інстанції на те, що за обставинами справи встановлено відсутність пропозиції ТОВ АПК «Магнат», скерованої до ОСОБА_1 , на укладення договору оренди спірної земельної ділянки до часу укладення такого договору відповідачкою з ФГ «Шугаївське». Твердження позивача про те, що йому не одразу стало відомо про  оформлення права власності на спірну ділянку, не змінює конструкції правової норми, за якою переважне право особи  на укладення договору оренди земельної ділянки  існує лише на момент укладення такого договору оренди з іншою особою (орендарем).   
На час звернення позивача до ОСОБА_1 з пропозицією скористатись переважним правом на укладення договору оренди належної їй земельної ділянки вже існував і сторонами виконувався договір оренди земельної ділянки між ФГ «Шугаївське» та ОСОБА_1 , укладений 01 грудня 2020 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що, дізнавшись про укладення оспорюваного договору оренди, позивач направив відповідачці пропозицію про розірвання договору оренди з ФГ «Шугаївське» та укладення такого договору з ТОВ АПК «Магнат» на тих же умовах, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки таку пропозицію позивачем скеровано до ОСОБА_1 вже після укладення договору оренди землі між відповідачами.
Ураховуючи існування чинного договору оренди спірної земельної ділянки, направлення позивачем відповідачці пропозиції щодо укладення  договору на аналогічних умовах з ТОВ АПК «Магнат» не являється підставою для його укладення із посиланням на наявність переважного права останнього.
Районний суд правильно не вдавався до аналізу на предмет ефективності способу захисту порушеного права вимогу товариства про переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди спірної земельної ділянки з ФГ «Шугаївське» на ТОВ АПК «Магнат», указавши, що ця вимога є похідною від вимоги про визнання за ТОВ АПК «Магнат» переважного права на укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки, а отже не підлягає задоволенню.
Крім цього, визнання за позивачем переважного права на укладення договору оренди та переведення на нього прав та обов`язків орендаря не відновить порушеного права ТОВ АПК «Магнат», оскільки не буде правовою підставою для внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо запису про оренду спірної земельної ділянки.
Вирішуючи питання законності стягнення з ТОВ АПК «Магнат» на користь ФГ «Шугаївське» 8 000 грн витрат на правничу допомогу, апеляційний суд виходить з такого.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник ФГ «Шугаївське» - адвокат Лутай Н.М. просила стягнути з ТОВ АПК «Магнат» на користь ФГ «Шугаївське» 13 000 грн витрат на правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі відмови у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).
Відповідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами тощо.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
У цій справі встановлено, і це підтверджується її матеріалами, що представництво інтересів відповідача ФГ «Шугаївське» у суді першої інстанції здійснювала адвокат Лутай Н.М., яка діяла на підставі договору №20/07/21 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 20 липня 2021 року (а.с. 90-92) та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 21 червня 2022 року серії СВ № 1030495 (а.с. 97).
20 липня 2021 року між ФГ «Шугаївське» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Айк`ю Груп» (далі – АО «Лігал Айк`ю Груп») укладено договір №20/07/21 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 20 липня 2021 року (а.с. 90-92).
Згідно із додатком № 9 від 15 червня 2022 року до договору № 20/07/21, укладеного між ФГ «Шугаївське» та АО «Лігал Айк`ю Груп», вартість наданих послуг у справі № 740/1007/22 становить 13 000 грн, які складаються з: надання усних юридичних консультацій з питань захисту інтересів замовника – 3 000 грн; складання та надання відзиву на позовну заяву до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області – 10 000 грн (а.с. 93).
Сплата ФГ «Шугаївське» 13 000 грн витрат на правничу допомогу підтверджується рахунком на оплату від 15 червня 2022 року № 47 (а.с. 94), платіжним дорученням від 20 червня 2022 року № 96 (а.с. 95). 
Зменшуючи витрати на правничу допомогу з 13 000 грн до 8 000 грн, суд першої інстанції вважав, що заявлена сума до відшкодування є неспівмірною із складністю справи та обсягом послуг, наданих адвокатом Лутай Н.М., і дійшов висновку про стягнення таких витрат саме в сумі 8 000 грн (надання усних юридичних консультацій з питань захисту інтересів замовника – 2 000 грн; складання та надання відзиву на позовну заяву до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області – 6 000 грн).
Доводи апеляційної скарги про те, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений ФГ «Шугаївське», є неспівмірним зі складністю справи не знайшли свого підтвердження, оскільки суд першої інстанції під час вирішення клопотання представника ФГ «Шугаївське» - адвоката Лутай Н.М. про стягнення витрат на правничу допомогу обгрунтовано зменшив їх розмір до 8 000 грн, врахувавши складність цієї справи та обсяг наданих адвокатом послуг. 
При цьому, апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки такі витрати, з урахуванням складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, вже зменшено районним судом. 
За таких обставин, оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування вірного по суті судового рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ТОВ АПК «Магнат» слід залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2022 року – без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, - 

                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2022 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови  складено 16 січня 2023 року.

Головуюча:                                                                   Н.В. Шитченко

Судді:                                                                            Н.В. Висоцька

                                                                                      О.Є. Мамонова