ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3312/21  Номер провадження 22-ц/814/2179/23	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Лубенської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Алтухової О.С. в м.Лубни, зі складанням повного тексту 20.09.2022 року,-
в с т а н о в и в :
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний брат ОСОБА_2 , який був зареєстрований та проживав на час смерті на території Російської Федерації.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 269525336 від 08.08.2021 року, складається з права на 12/25 житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала померлому відповідно до договору дарування б/н від 06.07.1979 року, виданого державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2614.
За цією ж адресою позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2014 року належить 13/25 житлового будинку.
При зверненні до нотаріуса з заявою для оформлення своїх спадкових прав йому було відмовлено через пропущення строку необхідного для прийняття спадщини.
Вважав, що строк подання заяви він пропустив з поважних причин, оскільки проживання спадкодавця на території Російської Федерації унеможливило вчасно бути обізнаним про відкриття спадщини.
Посилаючись на вищевказане просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до Лубенської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішення суду мотивовано недоведеністю позовних вимог.
Рішення оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вважає, що районний суд, порушивши вимоги п.24 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», не застосував положення ст.ст. 1270,1272 ЦК України, шо призвело до безпідставної, на його думку, відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що  померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є двоюрідним братом позивача.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 12/25 житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Державним нотаріусом другої Лубенської державної контори 02 червня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини через пропуск шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду для встановлення додаткового строку для подачі такої заяви.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на поважну причину несвоєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, зазначаючи, що спадкодавець проживав на території Російської Федерації, що унеможливило вчасно бути обізнаним про відкриття спадщини.
Районний суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог своє рішення мотивував тим, що не є підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця, а позивачу в 2014 році бло відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.  Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом  цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:                         1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то  правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах:        від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду:                від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18),      від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19),      від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19),          від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19).
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, оцінюючи наведені позивачем причини поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції вірно визнав іх не поважними та такими, що не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Обгрунтованим є твердження суду про те, що  ОСОБА_1 , як особа, що подавала апеляційну скаргу на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 січня 2014 року, яким нерухоме майно, що належало померлому  ОСОБА_2 було визнано відумерлою спадщиною, з 2014 року достовірно був обізнаний про смерть спадкодавця.
Більш того, у померлого  ОСОБА_2 є спадкоємець першої черги – дочка ОСОБА_3 , яку позивач не залучив до участі в справі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
Відповідно до  ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19.01.2023 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна

Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко

                                                                                                                       О.І. Обідіна