ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          31 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/27105/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

          головуючого судді     Панченко О.М. (доповідач),
          суддів:                      Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,      

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія" 
          на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року (м. Дніпро, суддя Юрков Е.О.) у справі № 160/27105/21  
          за позовом  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області  
          до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія"          
          про застосування заходів реагування, - 

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, Верхньодніпровська ТГ, село Ганнівка, вулиця Механізаторів, будинок 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія" (код ЄДРПОУ - 30740569), до повного усунення порушень, зазначених в акті від 19.07.2021 №225.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року позовні вимоги позивача задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що звернення до суду з адміністративним позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд можливе у разі, якщо відповідачем не будуть виконані у встановлений органом державного нагляду строк законні вимоги позивача, які відображені у відповідному рішенні суб`єкта владних повноважень (приписі, розпорядженні чи постанові), яке є обов`язковим для виконання відповідачем згідно до вимог ст. 68, 69 Кодексу цивільного захисту України та ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Будь-яких рішень, окрім акту перевірки від 19.07.2021 №225, зокрема, припису щодо усунення виявлених актом перевірки від 19.07.2021 №225 порушень вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні та інших вимог чинного законодавства України позивачем відносно відповідача не приймалося.
З огляду на викладене, звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у відповідності до вимог ст.ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України є передчасним, оскільки сам акт перевірки від 19.07.2021 №225 не містить вимог позивача та встановлених строків, які підлягають обов`язковому виконанню суб`єктом господарювання, не є рішенням суб`єкта владних повноважень.
Такого способу застосування заходів реагування як зазначено позивачем у позові - повного зупинення «експлуатації будівель та споруд» частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України не передбачено.
Згідно з ст. 68 Кодексу цивільного захисту України правом звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів, будівель, споруд, окремих приміщень, наділений центральний орган виконавчої влади, який здійснює повноваження у сфері техногенної та пожежної безпеки, та згідно законодавства не має права передати такі повноваження своїм територіальним управлінням, яким є позивач.

Вказане також підтверджується «Положенням про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області», затвердженим наказом ДСНС України № 04.02.2013 № 3, в якому, серед іншого, не визначено повноваження Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів, будівель, споруд, окремих приміщень.
Отже, з позовом звернулась особа, яка не має права вимоги, тобто неналежний позивач, що є підставою для відмови у позові.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове – про відмову у задоволенні позову.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 13.07.2021 року по 19.07.2021 на підставі наказу № 9 від 25.06.2021 року, направлення № 268 від 25.06.2021 Кам`янським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області проведено планову перевірку будівлі їдальні, адміністративно-побутового корпусу, будівлі охорони, ангару №18, будівлі гаражу, боксу ремонту тракторів, боксу ремонту комбайнів, складу паливно-мастильних матеріалів за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, село Ганнівка, вулиця Механізаторів, будинок 1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія".
Актом перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 19.07.2021 № 225 встановлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:
1) абзац 1 частини 2 статті 57 КЦЗУ: здійснюється використання об`єктів нерухомості без поданої та зареєстрованої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
2) пункт 1.2 глави 1 розділ V ППБУ; ДБН В.2.5-56:2014 Додаток А табл. А.1 п. 15.5: приміщення будівлі їдальні, адміністративно-побутового корпусу, ангару № 18, будівля гаражу, бокс ремонту тракторів, бокс ремонту комбайнів не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації;
3) пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ: працівники не забезпечені відповідно до законодавства засобами індивідуального захисту;
4) пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ: керівник не пройшов функціональне навчання з питань цивільного захисту з оформленням відповідного посвідчення;
5) пункт 11 частини першої статті 20 КЦЗУ: не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту;
6) пункт 10 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затверджено наказом МНС України № 98 від 23.02.2006: не узгоджено результати ідентифікації з місцевими органами державного нагляду у сфері цивільного захисту;
7) пункт 17 Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів, затверджений наказом № 338 від 18.12.2000: відсутній паспорт потенційно небезпечного об`єкта.
Під час перевірки був присутній директор ТОВ "Агрохімія" Пильов О.В., про що зазначено у відповідній графі акта від 19.07.2021 року № 225. Вказаний акт перевірки підписано ОСОБА_1 з поясненнями: порушення будуть усунені в коротший термін.
Оскільки відповідач не у сунув зазначені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та продовжує експлуатацію будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, Верхньодніпровська ТГ, село Ганнівка, вулиця Механізаторів, будинок 1, позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом про застосування заходів реагування.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки: 
- позивач є спеціально уповноваженим органом, який наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування;
- відповідачем не надано суду доказів повного усунення виявлених порушень у сфері пожежної безпеки та цивільного захисту, які зафіксовані в акті перевірки № 225 від 19.07.2021;
- подальша експлуатація об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 19.07.2021 № 225, із порушеннями пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту створює загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єктах;
- вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта до повного усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки від 19.07.2021 року № 225, спрямоване на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на цьому об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, є обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Згідно підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Згідно з п. 1, п.п. 48 п. 4 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Згідно з пунктом 1 «Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області», затвердженого наказом ДСНС 04.02.2013 №3, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (скорочена назва – ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області) (далі – Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до п.п. 35 п. 4 «Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області», затвердженого наказом ДСНС 04.02.2013 №3, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Отже, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, якому, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок), має право звертатися до суду із позовом про застосування заходів реагування.
Крім того, колегія суддів зазначає, що такі заходи впливу як звернення з відповідним позовом до адміністративного суду та складення припису, розпорядження або іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, є окремими, незалежними один від одного заходами державного нагляду (контролю).
З огляду на викладене доводи відповідача про те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є неналежним позивачем, а акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 19.07.2021 № 225 не може бути підставою для звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування, не ґрунтуються на нормах матеріального права.
Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
Згідно підпунктів 1, 2, 4, 5, 6 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема:
- недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами;
- порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
- нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
- відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
- невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

З аналізу наведених норм слідує, що адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування, в тому числі шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта.
Зміст позовних вимог позивача щодо повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів відповідає передбаченому ст. 70 Кодексу цивільного захисту України переліку заходів реагування, тому доводи відповідача в цій частині колегія суддів не приймає до уваги.
Системний аналіз статей 1, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підпункту 12 пункту 1 статті 67, пунктів 1, 2 статті 68, підпунктів 1, 4 пункту 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.
З матеріалів справи вбачається, що під час проведення планової перевірки ТОВ "Агрохімія" виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в акті перевірки № 225 від 19.07.2021. ТОВ "Агрохімія". Під час проведення планової перевірки не надавалось жодних зауважень або заперечень до проведених заходів та складеного за його результатами акту.
На час розгляду справи судом першої інстанції та її перегляду судом апеляційної інстанції, відповідачем не надано суду доказів повного усунення виявлених порушень у сфері техногенної і пожежної безпеки. 
Колегія суддів зазначає, що згідно п. 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 (далі - Класифікатор), надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності.
Відповідно до п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.
Суд не може відхилити можливість настання надзвичайної ситуації за наявності хоча б одного порушення вимог пожежної безпеки.
З огляду на це, вказані в адміністративному позові порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як персоналу об`єкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовані, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Такий захід реагування має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія" залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі № 160/27105/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
          Головуючий суддя                                                                      О.М. Панченко 

          Суддя                                                                                          С.М. Іванов 

          Суддя                                                                                          В.Є. Чередниченко