ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/16039/21  Номер провадження 33/814/247/23	Головуючий у 1-й інстанції Губська Я.В.  Доповідач ап. інст. Томилко В. П.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем судового засідання Степановою М.Ю., з участю захисника Кучера А.О. адвоката Мельніка Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суді в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року,-
В С Т А Н О В И В :
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Даною постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.
Відповідно до ст. 36 КУпАП визначено остаточний розмір стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 3400 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Згідно з постановою судді, 2.07.2021 року о 11-30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Део Ланос» д.н. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Дача 55, б. №11, при зміні напрямку руху, допустив зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок чого спричинені матеріальні збитки.
Також, 12.07.2021 о 11-30 год. в м. Харків, вул. Дача 55, б. №11 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Део Ланос» д.н. НОМЕР_1 став причетним до ДТП та з невідомих причин залишив місце події.
Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п.п. 2.10 а, 10.1Правил Дорожнього руху України, тобто вчинення правопорушень, що передбачені ст. ст.124,122-4 КУпАП.
Місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень , передбачених ст. ст.124,122-4 КУпАП, його винуватість доведена в судовому засіданні.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що справа розглянута без врахування принципу змагальності сторін, за відсутності у нього захисника під час судового розгляду а також проігноровано його клопотання про відкладення розгляду справи .
На переконання апелянта, застосування адміністративного стягнення до нього судом першої інстанції, за відсутності його протиправної дії чи бездіяльності, не відповідає принципу змагальності права.
Позиція учасників судового провадження.
В судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, належним чином повідомлявся про дату і час судового засідання.
В судове засідання з`явився захисник Мельнік Р.В., апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
                        Мотиви суду
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на зміст матеріалів справи, такі вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримано.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Апеляційний суд вважає, що водій транспортного засобу, який причетний до дорожньо-транспортної пригоди не має право залишати місце події до складання відповідного европротоколу з іншим учасником ДТП  або до прибуття поліцейських.
Так, Згідно п.2.10. а Правил дорожнього руху, уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Разом з тим, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка.
Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження у поза розумний сумнів доведення порушення ПДР України, вважаю, що суддя першої інстанції зробив правильний висновок, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, його вину доведено повністю.
Доводи апелянта про те, що суд не врахував його заяви про перенесення судового засідання та розглянув справу без його участі та участі його адвоката, чим порушив процедуру розгляду, а саме змагальність сторін, і як наслідок було порушено його право на захист є слушними, але разом з тим апеляційний суд вважає ці доводи такими, що не вплинули на винесення обгрунтованого і законного рішення.
Право на змагальність та право на захист були поновлені при розгляді апеляційної скарги, але апелянт не з`явився і в судове засідання апеляційної інстанції, що свідчить про його бажання затягнути судовий процес, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що наведені доводи апелянта не підлягають до задоволення. 
Висновок суду про винуватість   ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених  ст.124,  122-4 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №271948 від 06.08.2021, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №271949 від 06.08.2021 року, схемою місця ДТП, поясненнями   ОСОБА_3  і   ОСОБА_1 .. 
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33, ст. 36 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1    залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова  від 23.09.2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
Апеляційного суду В.П. Томилко