ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 березня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/400/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання Степановій О.В.,
за участю представників:
від  ОСОБА_1 – участі не брали,
від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" – Ніц А.С.,
розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ"
на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2022, прийняте суддею Лічманом Л.В., м. Одеса, повний текст складено 03.10.2022,
у справі №916/400/22
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ"
про визнання недійсними положень статуту

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову б/н від 20.06.2022 (вх.№10887/22 від 20.06.2022) просила визнати недійсними (такими, що не породили правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзац 5 пункту 3 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати встановленої законом, а також абзац 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до компетенції правління належать користування і розпорядження спільним майном співвласників.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані позивачкою положення статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" суперечать чинному законодавству та меті створення, завданню і предмету діяльності відповідача, оскільки спотворюють фундаментальний зміст права власності всіх співвласників багатоквартирного будинку, у тому числі і права власності ОСОБА_1 , та протиправно наділяють правління відповідача повноваженнями безконтрольно і на власний розсуд розпоряджатися спільним майном співвласників багатоквартирного будинку та коштами, сплаченими співвласниками на утримання цього будинку, а також протиправно обмежують співвласників у користуванні спільним майном.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 21.03.2022 відкрито провадження у справі №916/400/22.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/400/22 (суддя Лічман Л.В.) позов задоволено; визнано недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019): абзац 5 пункту 3 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати встановленої законом, та абзац 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до компетенції правління належать користування і розпорядження спільним майном співвласниками; стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в дохід Державного бюджету України 2481 грн судового збору.
Судове рішення мотивоване тим, що в процесі організації та проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", на яких затверджено оспорювані позивачкою положення статуту, було допущено порушення прав ОСОБА_1 як члена вказаного об`єднання, а також не дотримано порядку внесення змін до статуту, частиною якого виступає попереднє ознайомлення членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку із запропонованими змінами. Крім того, місцевий господарський суд зауважив на тому, що умисно або внаслідок технічної помилки в абзаці 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) міститься компетенція правління щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників, яка всупереч нормам законодавства позбавляє співвласників невід`ємного права спільної власності на майно, а також може мати наслідком введення в оману осіб, які вступатимуть через правління у правовідносини з відповідачем, щодо повноважень правління на користування та розпорядженням майном співвласників, що може зумовити зловживання зі сторони виконавчого органу відповідача.
Не погодившись з ухваленим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/400/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що позов ОСОБА_1 у даній справі був заявлений з підстав невідповідності оскаржуваних позивачкою положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" вимогами чинного законодавства, у той час як суд першої інстанції, безпідставно вийшовши за межі предмету та підстав позову, вирішив розглянути підстави недійсності окремих положень статуту в контексті неправомірності рішення загальних зборів про затвердження відповідної редакції статуту, яке позивачкою не оспорювалось, що підтверджується відсутністю відповідної позовної вимоги. Водночас апелянт зазначає про те, що встановлення ціни договорів, які не потребують попереднього погодження загальних зборів, в силу вимог Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" є дискреційним повноваженням останніх, а тому оскаржуваний позивачкою абзац 5 пункту 3 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) жодним чином не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, за твердженням скаржника, абзац 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) не є окремим та самостійним положенням статуту, а кореспондується з іншими його пунктами, в яких встановлені обмеження у правомочності правління, при цьому сам зміст пункту 14 розділу ІІІ статуту відповідача свідчить про те, що правління не володіє правами щодо розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, натомість в ньому йдеться виключно про повноваження правління об`єднання щодо припинення дій третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування та розпорядження спільним майном співвласників.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 27.01.2023 (вх.№1747/22/Д8 від 30.01.2023) ОСОБА_1 , посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/400/22 – без змін. Зокрема, позивачка зауважує на тому, що суд першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права дійшов обґрунтованих висновків про наявність порушеного права ОСОБА_1 , про недотримання порядку внесення змін до статуту відповідача та про невідповідність оскаржуваних позивачкою пунктів статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" вимогам чинного законодавства. Позивачка також наголошує на тому, що обраний нею спосіб захисту є належним та ефективним, узгоджується зі змістом порушеного права та чинним законодавством. Крім того, позивачка у клопотанні б/н від 07.03.2023 (вх.№1747/22/Д14 від 07.03.2023) просила врахувати невиконання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" ухвали Господарського суду Одеської області від 13.02.2023 у справі №916/436/22.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 12.12.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а в подальшому ухвалою суду від 28.12.2022 вирішено розглянути апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/400/22 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 15.02.2023 о 10:30.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні у справі №916/400/22, яке  відбулося 15.02.2023, шляхом постановлення протокольної ухвали було оголошено перерву до 11:30 год 08.03.2023.
У судовому засіданні 08.03.2023 представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" апеляційну скаргу підтримав; ОСОБА_1 участі не брала, хоча була належним чином сповіщена про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІІ а.с.150, 151).
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №29092312 від 06.11.2014.
15.06.2016 проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №15561020000058673.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4 Розділу І статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", затвердженого рішенням установчих зборів, оформленим протоколом №1 від 28.05.2016 (далі – статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року), дане об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Об`єднання діє відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", чинного законодавства України та статуту. Об`єднання набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (пункти 1, 3 Розділу ІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року).
Пунктом 1 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.
В силу пункту 2 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.
У пункті 3 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року викладено перелік питань, які належать до виключної компетенції загальних зборів, у тому числі попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує 20000 грн.
Згідно з пунктом 12 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається з числа співвласників (кількість яких не може перевищувати 3-х осіб) загальними зборами і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим статутом
Пунктом 14 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в редакції 2016 року передбачено, що до компетенції правління належить, зокрема, припинення дій третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування та розпорядження спільним майном співвласниками.
Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", оформленим протоколом №5 від 21.02.2019, вирішено:
-обрати головою зборів – ОСОБА_2 , секретарем зборів – ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4 );
-затвердити статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в новій редакції (дане рішення прийнято після заслуховування голови правління, який, повідомивши про відсутність в статуті прямої вказівки на неприбутковість об`єднання, поставив на голосування пропозицію про внесення змін до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" шляхом приведення його у відповідність з Податковим кодексом України та безпосереднього внесення до статуту положень, які свідчать про неприбутковий статут вказаного об`єднання);
-затвердити персональний склад ревізійної комісії ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 );
-внести зміни до пункту 3 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" в частині збільшення суми договорів, які можуть укладатись без попереднього погодження загальними зборами, а саме: змінити слова "що перевищує 20000 (двадцять тисяч) грн 00 копійок" словами "що перевищує 20 розмірів мінімальних заробітних плат" (дане рішення прийнято після заслуховування голови правління, який повідомив, що, з огляду на збільшення мінімального розміру заробітної плати, вартість всіх договорів зростає та значно перевищує 20000 грн (зокрема, послуги з газопостачання та охорони), при цьому своєчасне проведення загальних зборів з приводу укладення договорів, ціна яких перевищує 20000 грн, є неможливим, у зв`язку з чим виникла необхідність для збільшення мінімального розміру ціни договорів, які має право укладати голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" без попереднього погодження загальними зборами).
Відповідно до абзацу 5 пункту 3 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) до виключної компетенції загальних зборів належить попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої законом.
У пункті 14 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) викладено перелік питань, які віднесено до компетенції правління. Зокрема, абзац 8 пункту 14 Розділу ІІІ статуту відповідача наступного змісту: "• припинення дій третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння," та абзац 9 пункту 14 Розділу ІІІ статуту відповідача такого змісту: "• користування та розпорядження спільним майном співвласниками;" (вищенаведені положення статуту процитовано дослівно зі збереженням пунктуації та позначок).
Предметом спору у даній справі є вимоги позивачки про визнання недійсними (такими, що не породили правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзацу 5 пункту 3 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати встановленої законом, а також абзацу 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до компетенції правління належать користування і розпорядження спільним майном співвласників.
Задовольняючи позов повністю, місцевий господарський суд послався на те, що в процесі організації та проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", на яких затверджено оспорювані позивачкою положення статуту, було допущено порушення прав ОСОБА_1 як члена вказаного об`єднання, а також не дотримано порядку внесення змін до статуту, частиною якого виступає попереднє ознайомлення членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку із запропонованими змінами. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що в абзаці 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) міститься компетенція правління щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників, яка протиправно позбавляє співвласників невід`ємного права спільної власності на майно, а також може мати наслідком введення в оману осіб, які вступатимуть через правління у правовідносини з відповідачем, щодо повноважень правління, що може зумовити зловживання зі сторони виконавчого органу відповідача.
Колегія суддів частково погоджується з вищенаведеним висновком Господарського суду Одеської області з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку – це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку – це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання (частина перша статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
У статті 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вказано, що статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено таке: назва і місцезнаходження об`єднання; мета створення, завдання та предмет діяльності об`єднання; статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування; порядок скликання та проведення загальних зборів; періодичність проведення зборів; порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них; перелік питань, для вирішення яких потрібна кваліфікована більшість голосів; джерела фінансування, порядок використання майна та коштів об`єднання; порядок прийняття кошторису, створення та використання фондів об`єднання, включаючи резервні, а також порядок оплати спільних витрат; перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників; права і обов`язки співвласників; відповідальність за порушення статуту та рішень статутних органів; порядок внесення змін до статуту; підстави та порядок ліквідації, реорганізації (злиття, поділу) об`єднання і вирішення майнових питань, пов`язаних з цим. Статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання та не суперечать вимогам законодавства. Включення до статуту відомостей про склад співвласників не є обов`язковим.
Типовий статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №141 від 27.08.2003 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №238 від 23.09.2015).
Типовий статут містить загальні положення, які мають бути відображені у ньому, при цьому зміст статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є вичерпним щодо положень, викладених у ньому, а може бути конкретизований та доповнений, проте, не повинен суперечити загальним вимогам.
За умовами абзацу другого частини дев`ятої статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" затвердження статуту об`єднання та внесення змін до нього відносено до виключної компетенції загальних зборів співвласників.
Статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є актом, який визначає правовий статус вказаної юридичної особи, оскільки містить норми, обов`язкові для співвласників такого об`єднання, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту, який за змістом частини другої статті 20 Господарського кодексу України може бути визнаний недійсним, якщо його положення суперечать законодавству.
Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Таким чином, у судовому рішенні про визнання недійсними окремих положень установчих документів має бути зазначено, яким саме приписам закону суперечать ці положення та які права позивача ними порушуються або оспорюються.
Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 24.11.2022 у справі №914/343/22.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що позивачкою в межах цієї справи не заявлено позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, яке оформлено протоколом №5 від 21.02.2019 та яким затверджено нову редакцію статуту відповідача, колегією суддів не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 на порушення порядку організації та проведення відповідних загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", натомість у даному спорі встановленню підлягають виключно обставини відповідності/невідповідності оспорюваних положень статуту приписам чинного законодавства та порушення/відсутності порушення цими положеннями установчого документу прав позивачки.
В силу абзацу шостого частини дев`ятої статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів співвласників належить, зокрема, попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина.
Отже, встановлення у статуті граничної суми, на яку об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку можуть укладатися договори без їх попереднього погодження загальними зборами, чинним законодавством віднесено до дискреційних повноважень самих загальних зборів, при цьому жодних обмежень щодо розміру відповідних сум законом не визначено.
За таких обставин, апеляційний господарський суд зауважує, що положення абзацу 5 пункту 3 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належить попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої законом, жодним чином не суперечать приписам чинного законодавства.
Крім того, ОСОБА_1 повинна була обґрунтувати, в чому саме полягає порушення її прав та законних інтересів як співвласника вищенаведеним положенням статуту, а господарський суд – перевірити такі доводи, встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Звертаючись з позовом, позивачка навела посилання на низку норм законодавчих актів та положення статуту щодо прав співвласника в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку, однак жодним чином не обґрунтувала при цьому, які конкретно її права було порушено внаслідок встановлення у статуті граничної суми, на яку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку може укладати договори без їх попереднього погодження загальними зборами.
Суд апеляційної інстанції вбачає, що позивачка, не конкретизуючи у позові наявності її прав, порушених абзацом 5 пункту 3 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), по суті висловила незгоду з граничною сумою, на яку об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку можуть укладатися договори без їх попереднього погодження загальними зборами, проте сама по собі незгода співвласника з таким положенням, в тому числі, якщо воно стосується її особи, але не порушує прав/законних інтересів останньої, не означає безумовної незаконності відповідних положень статуту.
Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзацу 5 пункту 3 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019).
Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзацу 9 пункту 14 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до компетенції правління належать користування і розпорядження спільним майном співвласників, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до абзацу шостого частини першої статті 18 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю.
Поряд з цим, судом апеляційної інстанції враховується, що питання щодо користування і розпорядження спільним майном в силу норми статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" належить до виключної компетенції загальних зборів (вищого органу управління), про що до речі зазначає сам апелянт безпосередньо в апеляційній скарзі.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Спільне майно багатоквартирного будинку – приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").
У частині першій статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
За умовами пунктів 1, 7 частини першої статті 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників, а також інші права, визначені законом.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.
Таким чином, апеляційний господарський суд зазначає, що абзац 9 пункту 14 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до компетенції правління належать користування і розпорядження спільним майном співвласників, суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства та протиправно обмежує співвласників у реалізації гарантованого їм права спільної сумісної власності (зокрема, правомочностей користування і розпорядження майном).
Посилання скаржника на те, що абзац 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) не є окремим та самостійним положенням статуту, а кореспондується з іншими його пунктами, в яких встановлені обмеження у правомочності правління, при цьому сам зміст пункту 14 розділу ІІІ статуту відповідача свідчить про те, що правління не володіє правами щодо розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, натомість в ньому йдеться виключно про повноваження правління об`єднання щодо припинення дій третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування та розпорядження спільним майном співвласниками, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, як обґрунтовано зазначив в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, вказане оспорюване позивачкою положення статуту змістовно та з використанням розділової позначки "•" виділено в окрему компетенцію правління.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Дії учасників цивільних та корпоративних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
У зв`язку з цим, добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загальносоціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема, в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. І, навпаки, реалізація правового регулювання цивільних відносин буде недобросовісною, якщо соціальна свідомість відкидає її як таку, що не відповідає задекларованій меті.
Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.
Недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.
Заборона зловживання правом по суті випливає з якості рівнозваженості, закладеної такою засадою, як юридична рівність учасників цивільних правовідносин. Ця формула виражає втілення в цивільному праві принципів пропорційності, еквівалентності, справедливості під час реалізації суб`єктивних цивільних прав і виконання юридичних обов`язків.
Здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав.
З огляду на викладене, наявність у статуті відповідача окремо визначеної компетенції правління на користування і розпорядження спільним майном співвласників може мати наслідком введення в оману осіб, які вступатимуть через правління у правовідносини з Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ", щодо повноважень правління на користування та розпорядженням майном співвласників, а також зумовити зловживання зі сторони вказаного виконавчого органу. 
При цьому, колегією суддів відхиляються доводи апелянта про те, що проставлення в абзаці 9 пункту 14 розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019) розділової позначки "•" є технічною опискою, що не повинна призвести до недійсності вказаного положення статуту, оскільки, не зважаючи на те, що саме по собі формулювання "користування та розпорядження спільним майном співвласниками" в контексті переліку повноважень правління несе самостійне змістовне значення та виділено в окрему компетенцію, у матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не подано жодного доказу на підтвердження вжиття ним заходів, спрямованих на виправлення вищенаведеної помилки шляхом приведення вказаного положення статуту у відповідність до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відповідна бездіяльність відповідача розцінюється апеляційним господарським судом в якості пасивної недобросовісної поведінки.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзацу 9 пункту 14 Розділу ІІІ статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), тим більше, що на загальних зборах 21.02.2019 питання щодо внесення відповідних змін до пункту 14 Розділу ІІІ статуту відповідача взагалі не розглядалось.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід, тому колегією суддів не надається оцінка обставинам, наведеним учасниками справи щодо їх відносин, діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та його посадових осіб в цілому, зокрема, стосовно вимикання електричної енергії, відключення від інженерних мереж з опаленням, тиску на свідка, підробки документів, шахрайських дій посадових осіб об`єднання співвласників багатоквартирного будинку щодо заволодіння чужим майном тощо.
Колегія суддів зауважує, що встановлення вищенаведених обставин не має значення для розгляду даної справи, а у разі наявності в учасників справи інформації щодо вчинення вказаних протиправних дій, вони не позбавлені права звернутись з відповідними заявами до правоохоронних органів.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/400/22 не повністю відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзацу 5 пункту 3 розділу ІІІ "Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування" статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої законом, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволенню вказаних позову та скарги, при цьому судом апеляційної інстанції враховується, що позивачка була звільнена місцевим господарським судом від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/400/22 скасувати в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзацу 5 пункту 3 розділу ІІІ "Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування" статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, предметом у тому числі позики та кредиту, які укладаються на суму, що перевищує двадцять мінімальних розмірів заробітної плати встановленої законом; у задоволенні позову в цій частині відмовити; в частині розподілу судових витрат – змінити, в решті рішення залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
"Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" задовольнити частково.
Визнати недійсним (таким, що не породив правових наслідків з моменту затвердження рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" від 21.02.2019) абзац 9 пункту 14 розділу ІІІ "Статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування" статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" (у новій редакції, затвердженій протоколом №5 від 21.02.2019), яким визначено, що до компетенції правління належать користування і розпорядження спільним майном співвласниками.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КРІТ" до Державного бюджету України 1240,50 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви".
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 13.03.2023.

Головуючий суддя                                                                      С.В. Таран

Суддя                                                                                          К.В. Богатир

Суддя                                                                                          Л.В. Поліщук