УХВАЛА

17 січня 2023 року 
м. Київ
справа №320/6454/19
адміністративне провадження № К/990/37566/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Білоуса О.В.,  Гімона М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС (далі - ГУ ДПС) на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №320/6454/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 05.08.2020:  №0010311303, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 741 919,38 грн, з яких: 593 535,50 грн. - податкове зобов`язання та 148 383,88 грн. - штрафні (фінансові) санкції, №0010301303 в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 285 284,14 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 71 321,03 грн, №0010321303 в частині нарахування податкового зобов`язання з військового збору в сумі 22 327,35 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі  5 581,83 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
28.12.2022 ГУ ДПС подало касаційну скаргу на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022, в якій підставами касаційного оскарження зазначило пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС).
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального (та/чи процесуального) права, яку неправильно застосовано (порушено) судом апеляційної інстанції, висновок щодо застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як, на думку відповідача, така норма повинна застосовуватися.
ГУ ДПС посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм частин п`ятої та  шостої статті 134 КАС.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, застосувавши норми частин п`ятої, шостої статті 134 КАС, виснувала, що при визначенні суми відшкодування особі витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 134 КАС суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм права викладено, зокрема (але не виключно) і в постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №726/549/19. Підстав для відступу від цього висновку колегія суддів, яка вирішує питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС, не вбачає.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, які позивач просив відшкодувати за рахунок ГУ ДПС, не співмірні з обсягом та характером наданих адвокатом позивачу послуг; визнав такий розмір витрат завищеним та стягнув на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Cуд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини щодо судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн підтверджуються договором від 28.10.2019 №32/19 про надання правової допомоги; додатковою угодою від 14.05.2021 №4 до цього договору; актом приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2021; ордером серії АІ №1013300 від 19.11.2019, виданим Адвокатським об`єднанням «Куришко і партнери» на ім`я адвоката Куришко І.І.
Застосування судом апеляційної інстанції норм статті 134 КАС відповідає вище наведеному висновку Верховного Суду у вказаних постановах.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Однак, зазначаючи підставою касаційного оскарження пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС, відповідач у касаційній скарзі не вказує підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу, зокрема не наводить переліку доказів, які не були досліджені судом апеляційної інстанції, не зазначає, яке клопотання відповідача про витребування, дослідження чи огляд доказів або інше клопотання про встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд відхилив, а тому касаційна скарга ГУ ДПС в цій частині також є необґрунтованою. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Керуючись статтею 248, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС, на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №320/6454/19.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко О.В. Білоус   М.М. Гімон