ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року	Львів	Справа № 460/32253/22 пров. № А/857/18057/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022р. в адміністративній справі за позовом представника ОСОБА_1 , діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання перерахувати і доплатити індексацію грошового забезпечення (суддя суду І інстанції: ОСОБА_3 , час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 17.11.2022р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 17.11.2022р.),-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) представник ОСОБА_1 , діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся за допомогою системи «Електронний суд» до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою Кабінету Міністрів /КМ/ України № 1078 від 17.07.2003р., при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р.; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р., виходячи з фіксованої величини 4083 грн. 82 коп., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р., в сумі 97589 грн. 21 коп. (а.с.1-5).

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.15-17).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.42-47).

          Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив представник оскаржив представник ОСОБА_1 , діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити (а.с.48-53).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що з 01.03.2018р. вступила в дію постанова КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців. Підвищення тарифних ставок (окладів) та прийняття значення індексу споживчих цін у цьому місяці за 1 або 100 відсотків не є безумовною підставою не виплачувати індексацію грошового забезпечення.
Судом першої інстанції не враховано, що спірним питанням між сторонами є виплата суми індексації у період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р. у разі настання обставин, передбачених абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.
Згідно абз.3 п.5 вказаного Порядку сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Таким чином, підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах, оскільки лише за умови, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, індексація не нараховується, що фактично ігнорується відповідачем.
Твердження суду першої інстанції, що індексація нараховується тільки у разі перевищення порогу індексації 103 відсотка нічим не обґрунтовано та суперечить нормам абз.3, 4, 6 п.5 зазначеного Порядку.
Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно врахувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи; суму індексації, що склалася (припала) на місяць підвищення цього грошового доходу, і встановити чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п.1-1 вказаного Порядку (103 відсотка).
Апелянт наголошує, що під час вирішення справи підлягає дослідженню та встановленню: місячний грошовий дохід позивача за лютий 2018 року; місячний грошовий дохід позивача за березень 2018 року; розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року; розмір індексації який припадав на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року); чи перевищив розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року, суму індексації яка припадала на цей місяць (місяць підвищення грошового доходу).
Також наводить тлумачення терміну «фіксований» і вказує про необхідність виплати позивачу фіксованої суми індексації.
Враховуючи те, що саме березень 2018 року є місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), тому саме з 01.03.2018р. відповідач повинен здійснити виплату індексації з урахуванням абз.4, 5, 6 п.5 зазначеного Порядку.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта) (по стройовій частині) № 69 від 30.03.2017р. солдата ОСОБА_2 , водія-електрика 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і слід вважати таким, що з 30.03.2017р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 43 від 26.02.2020р. старшого солдата за контрактом ОСОБА_2 , водія-електрика батареї управління і артилерійської розвідки, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади № 45-PC від 25.02.2020р. з військової служби у запас згідно п.2 пп.«а» ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням строку контракту, укладеного на умовах, передбачених абз.2 ч.3 ст.23 цього ж закону, з 26.02.2020р. виключено із списків особового складу частини (а.с.7).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. у справі № 460/6041/20 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.03.2017р. по 26.02.2020р., із встановленням базового місяця - січень 2008 року та березень 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 30.03.2017р. по 28.02.2018р., з урахуванням проведених виплат, з встановленням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р., з урахуванням проведених виплат, з встановленням базового місяця - березень 2018 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із нарахуванням та виплатою індексації за період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р. без урахуванням вимог абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у відсутності нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за спірний період у відповідності до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р. повинна здійснюватися із застосуванням базового місяця березень 2018 року. Оскільки, величина індексу споживчих цін з 01.03.2018р. по листопад 2018 року не перевищила порогу індексації у розмірі 103 відсотка, відповідно до п.1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення не проводиться, тому відповідачем правомірно не проводились нарахування та виплата на користь позивача індексації грошового забезпечення з березня 2018 року по листопад 2018 року (включно). 
За грудень 2018 року та з січня 2019 року по лютий 2020 року позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України № 2011-XII від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч.2 ст.9 цього Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 вказаного Закону).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до ст.1 цього Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 вказаного Закону).
Статтею 4 зазначеного Закону встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст.5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
          У відповідності до ст.6 зазначеного Закону у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.
Відповідно до п.1-1 цього Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 1 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п.2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 наведеного Порядку визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Відповідно до п.5 вказаного Порядку (в редакції від 15.12.2015р. у відповідності до змін внесених постановою КМ України № 1013 від 09.12.2015р.) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Отже, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).
Пунктом 3 постанови КМ України № 1294 від 07.11.2007р. затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01.01.2008р.
Звідси, січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р., січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

01.03.2018р. вступила в дію постанова КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.
Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення військовослужбовців.
Отже, після 01.03.2018р. базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року, тому нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року повинна здійснюватися із застосуванням базового місяця березень 2018 року.

Аналізуючи вищезазначене, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).
Оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів, відповідно до абз.4 п.5 Порядку № 1078, сума індексації в березні 2018 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно з абз.6 п.5 Порядку № 1078 до визначеної (згідно абз.4, 5 п.5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).
Таким чином, з березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі вищенаведених положень Порядку № 1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.
При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1 %, в квітні 2018 року - 100,8 %, в травні 2018 року - 100,0 %, в червні - 100,0 %, в липні - 99,3 %, в серпні - 100,0 %, у вересні - 101,9 %, в жовтні - 101,7 %.
Таким чином, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103 % (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, що є підставою для права на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року.
Оскільки величина індексу споживчих цін з 01.03.2018р. по 30.11.2018р. не перевищила порогу індексації у розмірі 103 відсотка, тому відповідно до п.1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення не проводиться.

Звідси, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно не проводились нарахування та виплата на користь позивача індексації грошового забезпечення з березня 2018 року по листопад 2018 року (включно).
Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 09.09.2022р. у справі №600/524/21-а, від 15.06.2022р. у справі № 520/4061/21, від 02.11.2022р. у справі № 120/12718/21-а (провадження № К/990/24349/22).

Згідно наявних в матеріалах справи карток особового розрахунку військовослужбовця ОСОБА_2 за 2018-2020 роки та розрахунку суми індексації за період з 01.03.2018р. по 26.02.2020р., за грудень 2018 року позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення, також в період з січня 2019 року по лютий 2020 року позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення в складі грошового забезпечення, що підтверджується цією ж довідкою про суми нарахованої індексації (а.с.24-27).
Обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації був розрахований неправильно, позивач не навів.

За таких умов, право позивача щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018р по 26.02.2020р. не є порушеним, а тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.
Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 19.05.2022р. у справі № 380/11404/21, від 22.12.2022р. у справі № 380/14479/22.

Щодо вимог позивача про виплату фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. всупереч приписам пункту Порядку № 1078, колегія суддів зазначає, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та вказаний Порядок у період існування спірних правовідносин (з 01.03.2018р. до 26.02.2020р.) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».
Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015р.
Водночас постановою КМ України № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Порядку № 1078, у тому числі викладено у новій редакції додаток 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів», який не передбачає визначення індексації у фіксованій величині.
Таким чином, доводи апелянта у цій частині ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.04.2020р. у справі №816/1728/16 та постанові від 10.09.2020р. у справі № 200/9297/19-а, адже висновки Верховного Суду сформовані в інших правовідносинах та у справах з іншим предметом спору, порівняно з правовідносинами сторін і предметом спору в справі, яка розглядається.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, належним чином дослідив місячний грошовий дохід позивача за лютий 2018 року; місячний грошовий дохід позивача за березень 2018 року; розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року; розмір індексації який припадав на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року); чи перевищив розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року, суму індексації яка припадала на цей місяць (місяць підвищення грошового доходу) та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати згідно ст.139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022р. в адміністративній справі № 460/32253/22 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 24.02.2023р.