Ухвала
 
01 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 592/5218/22
провадження № 61-12634ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 м. Суми Усенко Наталії Миколаївни про зобов`язання надати оплачувану щорічну відпустку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми Усенко Н. М. про зобов`язання надати оплачувану щорічну відпустку.
 
Свої вимоги мотивував тим, що перебував у трудових відносинах з комунальною установою Сумська загальноосвітня школа І - ІІІ ступенів № 20, м. Суми Сумської області та працював на посаді вчителя англійської мови до 31 травня 2022 року. 17 травня 2022 року він звернувся до відповідача із заявою про надання йому оплачуваної щорічної відпустки з 01 червня 2022 року, однак йому було відмовлено. 31 травня 2022 року його було звільнено з роботи. Вказує, що відповідач здійснила дискримінацію щодо нього, оскільки не надала йому відпустку. Зазначає, що його трудовий договір укладено саме з директором, а не зі школою, оскільки саме директор приймає на роботу та звільняє працівників.
 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до директора комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І - ІІІ ступенів № 20, м. Суми Сумської області Усенко Н. М. Позовну заяву з додатками повернуто позивачеві.
 
Судові рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 є посадовою особою юридичної особи - комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І?ІІІ ступенів № 20 м. Суми Сумської області, від імені якої вона діяла у правовідносинах з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 не може бути відповідачем у справі.
 
У грудні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
У січні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2022 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та зобов`язати місцевий суд відкрити провадження у справі.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки чинне законодавство не містить положень про те, що в трудових спорах відповідачем має бути саме юридична особа. Заявник вказує, що директор школи Усенко Н. М. наділена процесуальною дієздатністю, оскільки має повноваження приймати на посаду та звільняти з посади працівників. Крім того, директор школи несе відповідальність за свою діяльність. Зазначає, що судами не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 353/923/16-ц, провадження № 61?16516св18, від 26 січня 2022 року у справі № 759/15495/20, провадження № 61?12990св21, від 04 березня 2021 року у справі № 761/36255/18, провадження № 61-6386св20, від 23 червня 2020 року у справі № 345/3861/17, провадження № 61-35991св18.
 
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
 
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
 
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`явлена до нього.
 
Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
 
Згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.
 
Посадові особи юридичної особи представляють її інтереси у відносинах з іншими особами, тобто уособлюють саму юридичну особу у правовідносинах з іншими особами.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання надати йому оплачувану щорічну відпустку заявлені до директора ОСОБА_2 як посадової особи комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми Сумської області та стосуються її професійної діяльності на посаді директора школи.
 
Позовна заява ОСОБА_1 не містить вимог до ОСОБА_2 як фізичної особи. 
 
При цьому фактично трудовий спір ОСОБА_1 про надання йому оплачуваної щорічної відпустки існує із роботодавцем - комунальною установою Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми Сумської області.
 
Оскільки комунальна установа Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми Сумської області є юридичною особою - самостійним суб`єктом у цивільних правовідносинах, то саме вказана установа має бути відповідачем за позовом ОСОБА_1 у справі № 592/5218/22.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).
 
За таких обставин, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, правильно виходив з того, що ОСОБА_2 є посадовою особою юридичної особи - комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми Сумської області, від імені якої вона діяла у правовідносинах з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 не може бути відповідачем за позовом про надання йому оплачуваної щорічної відпустки.
 
Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 661/2744/19 та від 12 січня 2022 року у справі № 592/6904/21.
 
Посилання заявника на правові висновки щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладені у постановах Верховного Суду, які не були враховані судами, є безпідставними, оскільки вказані судові рішення були ухвалені за інших фактичних обставин.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, оскільки ґрунтуються на довільному тлумаченні правових норм.
 
Наявність оскаржених судових рішень не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення з позовом про надання оплачуваної щорічної відпустки до комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми Сумської області
 
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 15 листопада 2022 рокує необґрунтованою.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20 м. Суми Усенко Наталії Миколаївни про зобов`язання надати оплачувану щорічну відпустку.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян