Справа № 734/1052/22 	Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М. 	
Провадження № 33/4823/199/23 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                          	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,
захисника – Лущик О.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року, 

                                                      у с т а н о в и в: 

           Цією постановою суду      ОСОБА_1 ,
                                                        ІНФОРМАЦІЯ_1 ,   
                                                           громадянина України,
                           проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Судом було встановлено, що 28 червня 2022 року, о 21:50 год., ОСОБА_1 по вул. Грановського, 65 у м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, керував мопедом «Delta», номер рами НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду стосовно нього скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд він відмовився, проте від проходження огляду на місці зупинки не відмовлявся та мав намір висловити таке бажання. Вказує на порушення поліцейськими вимог Закону України “Про поліцію”, оскільки застосували до нього превентивний поліцейський захід такий як зупинка транспортного засобу, а в подальшому і огляд, а також не представилися йому, не роз`яснили права та обов`язки. Вважає, що в ході судового розгляду у суді першої інстанції не було беззаперечно встановлено  наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та обґрунтованість вимоги патрульних пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Наголошує на упередженості працівників поліції, а також на відсутності належних та допустимих доказів по справі  про його винуватість.
В засіданні апеляційного суду захисник підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити з викладених  в ній підстав.
ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. 
З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України  від 23 грудня 2005 року №14 “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті”, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААБ № 025496 від 28.06.2022 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, власноруч його підписав та в поясненнях додав, що “не згоден” (а.с. 3).
Також вина ОСОБА_1 підтверджується Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у нього вивалено ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу відмовився та власноруч його підписав (а.с. 4).
Згідно розписки ОСОБА_1 від 28.06.2022 року він з вимогами статті 266 КУпАП ознайомлений та зобов`язується транспортними засобами не керувати (а.с. 5).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як був зупинений мопед, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . На запитання поліцейського, водій відповів, що їде без шлему та без документів. Поспілкувавшись, поліцейський пропонував йому пройти огляд на місці за допомогою приладу  “Драгер” або у лікаря-нарколога, повідомивши про ведення відеофіксації, на що водій відмовився, додавши “попав, то попав”. Водія попереджено про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за фактом відмови від проходження огляду, вручено пам`ятку про ознайомлення  з правами і обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, від отримання якої він відмовився. Поліцейський ознайомлює зі змістом протоколу. Видно як на прохання ОСОБА_1 поліцейський назвав своє прізвище та ім`я. Водія було відсторонено від керування. Будь-яких запитань чи зауважень водій не виказував.  
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, тому твердження апелянта про те, що на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд він відмовився, а від проходження огляду на місці зупинки не відмовлявся не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом.
За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За вказаних підстав, апеляційний суд приходить до беззаперечного висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства.
Що стосується тверджень в скарзі щодо не роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а тому позбавлений можливості їх реалізувати, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу, та апелянтом не наведено, якими правами ОСОБА_1 через свою необізнаність не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Твердження у скарзі про те, що в ході судового розгляду у суді першої інстанції не було встановлено  наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та обґрунтованість вимоги патрульних пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння слід визнати безпідставними, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, що і були саме підставою вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зафіксовані у Акті  огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, який ним підписаний власноруч.
Посилання  в апеляційній скарзі на упереджене ставлення поліцейського апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки формат спілкування в повному обсязі зафіксований на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, та переглянувши вказаний відеозапис, апеляційним судом упередженого ставлення з боку поліцейських не встановлено.
Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування  транспортними засобами у стані сп`яніння  украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .               
Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1                до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити  без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко