ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 р. 	Справа № 520/9890/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці  на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції              Мельников Р.В.)  від 02.11.2021 року (повний текст складено 16.11.2021 року) по справі №520/9890/21
за позовом       Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля"        
до         Харківської митниці                          
про скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- скасувати рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 30.03.2021 р. UA807000/2021/000615/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00095;
- скасувати рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 30.03.2021 р. UA807000/2021/000614/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00094;
- скасувати рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 06.05.2021 р. UA807000/2021/000877/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807180/2021/00263;
- скасувати рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 01.04.2021 р. UA807000/2021/000626/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00103;
- скасувати рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 24.03.2021 р. UA807000/2021/000573/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00091.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 30.03.2021 р. UA807000/2021/000615/2, від 30.03.2021 р. UA807000/2021/000614/2, від 06.05.2021 р. UA807000/2021/000877/2, від 01.04.2021 р. UA807000/2021/000626/2 та від 24.03.2021 р. UA807000/2021/000573/2 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення. Оскільки картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00095, UA807200/2021/00094; UA807180/2021/00263; UA807200/2021/00103; UA807200/2021/00091 є похідними від зазначених відповідних рішень, то останні також є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 30.03.2021 р. UA807000/2021/000615/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00095.
Скасовано рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 30.03.2021 р. UA807000/2021/000614/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00094.
Скасовано рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 06.05.2021 р. UA807000/2021/000877/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807180/2021/00263.
Скасовано рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 01.04.2021 р. UA807000/2021/000626/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00103.
Скасовано рішення Слобожанської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 24.03.2021 р. UA807000/2021/000573/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807200/2021/00091.
Стягнуто на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 19074 грн. 69 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а також невірно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.
Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних  рішень, слугував встановлений митним органом за наслідками проведеного контролю заявленої позивачем митної вартості товару, факт невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару встановленим умовам, оскільки використані декларантом відомості не підтверджують в повному обсязі числові значення складової митної вартості, а саме, містять розбіжності. Вказані обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до положень частини 1 статі 54 Митного кодексу України (далі – МК України) та обумовлювали необхідність письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Оскільки у ході проведення консультацій, позивачем не були надані документи у достатньому обсязі для підтвердження визначеної ним за першим методом митної вартості, це було підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів. Додатково зазначив, що при прийнятті оскаржуваних рішень за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію про митне оформлення товарів, що здійснені раніше. 
Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду 09.02.2022 року відкрито апеляційне провадження по справі та призначено апеляційний розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.
Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами). 
У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області призначене судове засідання не відбулося. 
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2022 року запропоновано учасникам справи висловити позицію стосовно можливості розгляду справи у порядку письмового провадження  протягом 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Вказана ухвала отримана позивачем засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Відповідачу та представнику позивача ухвалу направлено в їх електронний кабінет, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.
Представник позивача надав заяву, в якій просив провести розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач у встановлений судом строк на надав заяви про розгляд справи за участю представника.
Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи матеріали справи, надходження від позивача заяви щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, а також відсутності заяви відповідача щодо розгляду справи за участю представника, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ПП "Торговий дім "Золота миля" зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання. Основним видом діяльності підприємства позивача є за кодом КВЕД 10.89 виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань.
23.03.2021 року ПП «Торговий Дім «Золота Миля» було подано до митного поста «Барабашово» Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № UA 807200/2021/004284 щодо оформлення товару, що надійшов в рамках контракту з JV LLC ECO ORIENT GROUP (Самарканд, Узбекистан) від 12.02.2019 року №80-152-120219.
На підтвердження заявленої у митній декларації № UA 807200/2021/004284 від 23.03.2021 митної вартості товару, яка становить 13860,00 доларів США, разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: сертифікат якості б/н від 12.03.2021; рахунок фактура №ЕСО 55 від 12.03.2021 року; CMR №0140774 від 12.03.2021 року; фітосанітарний сертифікат №21080002546 від 12.03.2021 року; TІR RX.83502788 від 12.03.2021; прайс-лист б/н від 01.03.2021; калькуляція ціни б/н від 01.03.2021; специфікація №31 до контракту від 01.03.2021; контракт №80-152-120219 від 12.02.2019; сертифікат ГМО б/н від 12.03.2021; сертифікат про походження товару СТ-І UZUА11002832 від 12.03.2021; лист б/н від 10.03.2021; лист про помилку б/н від 12.03.2021; копія митної декларації країни відправлення 18005/0005500 від 13.03.2021.
Митним органом 23.03.2021 року направлено повідомлення від митниці декларанту, в якому зазначено, що на виконання вимог п.5 ст.55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. З метою обміну наявної в митному органі інформації, згідно програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальна вартість ідентичного\подібного товару №1, митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає 1,60 USD/кг. При цьому, запропоновано позивачу надати додаткові документи протягом терміну визначеному в ч.3 ст. 53 Митного кодексу України або про відмову (неможливість) в наданні зазначених додаткових документів потягом зазначеного терміну.
24.03.2021 року підприємством позивача були надані митному органу детальні пояснення щодо всіх зауважень разом з комерційною пропозицією від постачальника товару JV LLC ECO ORIENT GROUP б/н від 01.03.2021 p.
Однак, 24.03.2021 року Слобожанською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2021/00091 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2021/000573/2 від 24.03.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає 1,60 USD/кг.
Також, під час розгляду справи встановлено, що 01.04.2021 року Приватним підприємством «Торговий Дім «Золота Миля» було подано до митного поста «Барабашово» Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № UA807200/2021/004830 щодо оформлення товару, що надійшов в рамках контракту з JV LLC ECO ORIENT GROUP (Самарканд, Узбекистан) від 12.02.2019 року №ВО-152-120219.
На підтвердження заявленої у митній декларації № UA 807200/2021/004830 від 01.04.2021 митної вартості товару, яка становить 13860,00 доларів США, разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: сертифікат якості б/н від 26.03.2021; рахунок фактура №ЕСОВ 51 від 26.03.2021 року; CMR №33398 від 26.03.2021 року; фітосанітарний сертифікат №21080003085 від 26.03.2021 року; TІR XZ.83506442 від 26.03.2021; прайс-лист б/н від 19.03.2021; калькуляція ціни б/н від 19.03.2021; специфікація №32 до контракту від 19.03.2021; контракт №В0-152-120219 від 12.02.2019; сертифікат ГМО б/н від 26.03.2021; сертифікат про походження товару СТ-І UZUA11003410 від 26.03.2021; лист б/н від 10.03.2021; декларація виробника б/н від 26.03.21р.: копія митної декларації країни відправлення 18005/0006566 від 26.03.2021.
Митним органом 01.04.2021 року направлено повідомлення від митниці декларанту, в якому зазначено, що на виконання вимог п.5 ст.55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. З метою обміну наявної в митному органі інформації, згідно програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальна вартість ідентичного/подібного товару №1 митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає 1,60 USD/кг. Запропоновано позивачу надати додаткові документи протягом терміну визначеному в ч.3 ст. 53 Митного кодексу України або про відмову (неможливість) в наданні зазначених додаткових документів потягом зазначеного терміну.
Матеріали справи свідчать, що 01.04.2021 року Приватним підприємством «Торговий Дім «Золота Миля» були надані митному органу детальні пояснення щодо всіх зауважень разом з комерційною пропозицією від постачальника товару JV LLC ECO ORIENT GROUP б/н від 19.03.2021 р. та листом №15.1.3-22/ПІ-21 від 01.04.2021 р.
Однак, 01.04.2021 року Слобожанською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2021/00I03 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2021/000626/2 від 01.04.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає 1,60 USD/кг.
Судовим розглядом справи встановлено, що 05.05.2021 року підприємством позивача було подано до Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № UА807180/2021/002132, щодо оформлення товару, що надійшов в рамках контракту з JV LLC ECO ORIENT GROUP (Самарканд, Узбекистан) від 12.02.2019 року №80-152-120219.
На підтвердження заявленої у митній декларації № UA 807180/2021/002132 від 05.05.2021 митної вартості товару, яка становить 13860,00 доларів США, разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: сертифікат якості б/н від 29.04.2021; рахунок фактура №ЕСО 61 від 29.04.2021 року; CMR №225255 від 29.04.2021 року; фітосанітарний сертифікат №21080004139 від 29.04.2021 року; TІR .XW.83891530 від 29.04.2021: прайс-лист б/н від 27.04.2021: калькуляція ціни б/н від 27.04.2021: специфікація №33 до контракту від 27.04.2021: контракт №80-152-120219 від 12.02.2019; сертифікат ГМО б/н від 29.04.2021; сертифікат про походження товару СТ-І UUZUA11004503 від 29.04.2021; лист б/н від 10.03.2021: декларація виробника б/н від 29.04.21 p.; копія митної декларації країни відправлення 18005/0009087 від 29.04.2021.
Митним органом 05.05.2021 року направлено повідомлення від митниці декларанту, в якому зазначено, що на виконання вимог п.5 ст.55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. З метою обміну наявної в митному органі інформації, згідно програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальна вартість ідентичного/подібного товару №1 митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає 1,60 USD/кг. При цьому, запропоновано позивачу надати додаткові документи протягом терміну визначеному в ч.3 ст. 53 Митного кодексу України або про відмову (неможливість) в наданні зазначених додаткових документів потягом зазначеного терміну.
Судовим розглядом справи встановлено, що 06.05.2021 року позивачем були надані митному органу пояснення з посиланням на лист Державної служби статистики України №15.1.3- 22/ПІ-21 від 01.04.2021 та відомості Державної служби статистики України, розміщені у вільному доступі за посиланням http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2020/zd/e_iovt/arh_iovt2020.hlm.
Однак, 06.05.2021 року Слобожанською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2021/00263 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2021/000877/2 від 06.05.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає 1,60 USD/кг.
Також, судовим розглядом справи встановлено, що 26.03.2021 року Приватним підприємством «Торговий Дім «Золота Миля» було подано до МП «Барабашово» Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № UA 807200/2021/004503, щодо оформлення товару. що надійшов в рамках контракту з ІОRA Trading LTD (Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) від 03.02.2021 року №80-206-030221.
На підтвердження заявленої у митній декларації № UA 807200/2021/004503 від 26.03.2021 митної вартості товару, яка становить 13986,00 евро, разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: сертифікат якості б/н від 17.03.2021 з перекладом; інвойс №04 від 17.03.21 р., CMR 900355 від 17.03.2021 року: фітосанітарний сертифікат 99 1 955412 від 18.03.21 року, сертифікат походження товару 00089513 від 17.03.21; прайс-лист виробника б/н від 17.03.21; калькуляція б/н від 17.03.21 p.; контракт ВО-206-030221 від 03.02.21; специфікація 4 від 17.03.21; сертифікат про відсутність ГМО б/н від 17.03.21; лист б/н від 02.03.21; копія митної декларації країни відправлення 1970929 від 18.03.21.
Митним органом 26.03.2021 року направлено повідомлення від митниці декларанту, в якому зазначено, що на виконання вимог п.5 ст.55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. З метою обміну наявної в митному органі інформації, згідно програмного комплексу АСАУР « 1нспектор2006». При цьому, позивачу запропоновано надати додаткову інформацію про митне оформлення ідентичних або подібних товарів.
Матеріали справи свідчать, що 26.03.2021 року позивачем були надані митному органу ґрунтовні пояснення та комерційну пропозицію від Компанії ІОRA Trading LTD.
Однак, 30.03.2021 року Слобожанською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2021/00094 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2021/000814/2 від 30.03.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає 1,60 USD/кг.
Також, судом встановлено, що 30.03.2021 року Приватним підприємством «Торговий Дім «Золота Миля» було подано до МП «Барабашово» Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № UA 807200/2021/004671 щодо оформлення товару, що надійшов в рамках контракту з ІORA Trading LTD (Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) від 03.02.2021 року №80-206-030221.
На підтвердження заявленої у митній декларації № UA 807200/2021/004671 від 30.03.2021 митної вартості товару, яка становить 13320,00 євро, разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: сертифікат якості б/н від 16.03.2021 з перекладом; інвойс №03 від 16.03.21р.; CMR 000510 від 16.03.2021 року; фітосанітарний сертифікат 99 1 955214 від 16.03.21 року; сертифікат походження товару 00089513 від 16.03.21; прайс-лист виробника б/н від 16.03.21; калькуляція б/н від 16.03.21 p.; контракт ВО-206-030221 від 03.02.21; специфікація 3 від 16.03.21; сертифікат про відсутність ГМО б/н від 16.03.21; декларація виробника б/н від 16.03.21.
Митним органом 30.03.2021 року направлено повідомлення від митниці декларанту, в якому зазначено, що на виконання вимог п.5 ст.55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. З метою обміну наявної в митному органі інформації, згідно програмного комплексу АСАУР «Інспектор2006» та запропоновано позивачу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Матеріали справи свідчать, що 30.03.2021 року позивачем були надані митному органу ґрунтовні пояснення та комерційну пропозицію від Компанії ІORA Trading LTD.
Однак, 30.03.2021 року Слобожанською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2021/00095 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 807000/2021/000615/2 від 30.03.2021. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає 1,60 USD/кг.
Не погоджуючись із правомірністю вказаних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що надані позивачем при митному оформленні документи в повному обсязі підтверджують визначену декларантом ціну товару – за основним методом, а тому висновок відповідача про наявність підстав для визначення митної вартості за другорядним (резервним) методом є недоведеним, а оскаржуване рішення протиправними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
В силу приписів ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).
В свою чергу, відповідно до положень ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).
Згідно із вимогами ч.ч. 4,5 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 5 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
З аналізу вказаних положень Кодексу вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
В свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 4-6 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. 
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України. 
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Окрім того, відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.
Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).
Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.02.2019 року по справі №810/5436/15.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що останні містять відомості про митне оформлення товарів, яке вже було здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні в ЄАІС та АСМО Інспектор, проте зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень вбачається, що останні не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. 
Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15, наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.
Також, відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Однак, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі № 804/7761/16.
Надаючи правову оцінку рішенням про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, слід врахувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Відтак, враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.
Стосовно доводів митного органу щодо відмінності умов поставки у специфікаціях до контракту та рахунках-фактури зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів того, що вказані обставини впливають на митну вартість імпортованого позивачем товару.
Водночас, матеріали справи свідчать, що позивачем було надано до митного органу лист контрагента JV LLC ECO ORIENT GROUP від 12.03.2021 року про помилку, зі змісту якого вбачається зазначення того, що     в інвойсі № ЕСО 55 від 12.03.2021 року була допущення помилка в умовах поставки та вірним слід рахувати умови поставки DAP, Харків, Україна, в СMR №0140774 від 12.03.2021 року була невірно зазначена адреса митного оформлення товарів, вірним слід вважати ТОВ «Гранд Вінд» м. Харків, вул. Ак. Павлова, 88, тп Барабашово.
З приводу посилання митного органу щодо ненадання до митного контролю та оформлення пакувального листа колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів того, що вказані обставини впливають на митну вартість імпортованого позивачем товару.
Крім того посилання відповідача на те, що необхідність надання договору (угоду, контракт) із третіми особами в разі поставки товару за непрямим контрактом підтверджується правовою позицією Верховного Суду наведеній у постанові від 16.04.2019 року по справі №804/16271/15, є необґрунтованим, оскільки у вказаній справі митний орган дійшов висновку про наявність розбіжностей у поданих декларантом документах стосовно умов поставки оцінюваного товару, в зв`язку з чим Верховний Суд вказав, що не надання під час митного оформлення договору із третіми особами, який пов`язаний з контрактом про поставку товару унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості, натомість у даній справі оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару не містять висновків митного органу про розбіжності у поданих документах стосовно умов поставки оцінюваного товару.
В зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про неможливість визначити митну вартість товару за основним методом. 
В силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічну позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №826/21860/15.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21 195 (далі - Правила № 598), у графі 33 Рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу, результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем жодним чином не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі № 509/4156/15-а (адміністративне провадження № К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.
Верховний Суд постанові від 30.10.2018 по справі № 826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
У зв`язку із чим, необґрунтованими є доводи митниці про те, що відомості про митну вартість товарів були неповними, не конкретизовані, не зазначено, які витрати як складові митної вартості товарів не підтверджені або не включені.
Таким чином, не подання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює для нього негативних наслідків, оскільки, у даному випадку, були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.
Щодо аналізу цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року у справі № 260/718/19 вказав, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Верховний Суд зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.
При цьому, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається лише при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Із системного аналізу наведених норм права випливає висновок про те, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом - за ціною угоди щодо ідентичних товарів.
Проте, спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2018р. по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Дослідивши долучені сторонами документи суд зазначає, що жодних розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості товару.
В частині інших розбіжностей суду не надано жодних конкретних причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено, митним органом не наведено, а викладені у спірному рішенні формулювання не містять зв`язку з фактичними обставинами справи.
Більш того, відповідачем у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі не надано їм належного пояснення у розрізі встановлення розбіжностей та застосування резервного методу.
Колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом, визначеним в декларації митної вартості, оскільки надані для митного оформлення документи підтверджують вартість товару.
При цьому, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема, не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також, не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових та в результаті чого, при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості відповідачем порушено порядок (механізм) застосування методу визначення митної вартості.
Суд зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених постанові від 06.03.2019 по справі № 809/278/17.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.
З огляду на зазначене, підстави застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою. 
Спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 р. по справі № 805/2713/16-а.
Колегія суддів зазначає, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти заявленого позову, не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.08.2018 року по справі № 804/1755/17.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів, що є предметом оскарження позивачем.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (№ 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (№ 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови митного органу у визнанні задекларованої позивачем за основним методом митної вартості товару та визначенні митної вартості за резервним методом, та як наслідок обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо скасування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року по справі № 520/9890/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Н.С. Бартош 	
Судді	   	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло