Ухвала                                                       
 
17 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 495/1485/18-ц
провадження № 61-11227св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
учасники справи:
позивач - прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави,
відповідачі: Затоківська селищна рада, ОСОБА_1 , Головне територіальне управління юстиції в Одеській області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2018року                 у складі судді Шевчук Ю. В. та постанову Одеського апеляційного суду                              від 06 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,                     Сєвєрової Є. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій
 
У березні 2018 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури                        в інтересах держави звернувся до суду із позовом до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - ГТУЮ в Одеській області) про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.
 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30 червня 2011 року між Затоківською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вояж-Сі» (далі - ТОВ «Вояж-Сі») укладений договір оренди на 5 років земельної ділянки площею             1,2 га для будівництва бази відпочинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:001:0268, зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Білгород-Дністровський Одеської області 05 липня 2011 року за № 511030004000026.
 
08 жовтня 2013 року між Затоківською селищною радою та ТОВ «Вояж-Сі» укладений договір про розірвання договору оренди земельної ділянки, про що державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішенням за індексним номером 6535561                     від 08 жовтня 2013 року внесено відповідні відомості.
 
24 квітня 2015 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок проведено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1000 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:001:0337, із земель, раніше наданих у користування                       ТОВ «Вояж-Сі».
 
Рішенням Затоківської селищної ради від 05 червня 2015 року № 3021, зміни внесено рішенням Затоківської селищної ради від 29 вересня 2015 року № 3566, земельну ділянку, площею 0,1000 га, на АДРЕСА_1 кадастровий номер 5110300000:02:001:0337, передано у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва. Надалі державним реєстратором Управління державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області згідно з рішенням                 від 13 січня 2016 року № 27807948 зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, на АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 13 січня 2016 року № 51597314.
 
Прокурор зазначив, що розпорядження земельною ділянкою здійснено                               з порушенням законодавства, оскільки земельну ділянку у порушення статей 79-1, 118 ЗК України передано без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; судом скасовано рішення селищної ради, яким затверджено технічну документацію, на підставі якої сформовано спірну земельну ділянку; відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва здійснено з порушенням положень Генерального плану смт Затока та за відсутності детального плану території; державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації права власності прийнято з порушенням законодавства, так як заявлене право не підлягало державній реєстрації.
 
Порушення інтересів територіальної громади смт Затока полягають у незаконному набутті ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку комунальної власності площею 0,1000 га. 
Чинним законодавством України не визначено суб`єкта контролю за законністю прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо відведення земельних ділянок з відповідними повноваженнями на звернення до суду з позовами.                        У зв`язку з чим, прокурор самостійно виступає як позивач у справі.
 
Враховуючи викладене, позивач просив визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 05 червня 2015 року № 3021 «Про передачу гр. ОСОБА_1                  у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:001:0337, для індивідуального дачного будівництва, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29 вересня 2015 року № 3566 «Про внесення змін в рішення Затоківської селищної ради від 05 червня 2015 року № 3021 «Про передачу                   гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:001:0337, для індивідуального дачного будівництва, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13 січня 2016 року                            № 51597314 щодо земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:001:0337, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області від 13 січня 2016 року, індексний номер 27807948, на підставі якого за ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:001:0337, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області                      від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратуривідмовлено. 
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано достатніх доказів про те, що скасованим рішенням Затоківської селищної ради від 20 червня 2014 року № 1967 «Щодо затвердження технічної документації з землеустрою, щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для будівництва та обслуговування б/в «Вояж-Сі» за адресою: АДРЕСА_1 » затверджено ту технічну документацію, яка стала підставою для державної реєстрації спірної земельної ділянки, переданої ОСОБА_1 .
 
Позивач безпідставно не зазначив орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який набуває статусу позивача, тобто особи,               в інтересах якої подано позов про захист порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу, а тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави у цій справі.
 
Крім того, у справі відсутня встановлена та доведена протиправна поведінка ОСОБА_1 щодо отримання та набуття права власності на спірну земельну ділянку. З моменту отримання спірної земельної ділянки відповідач відкрито володів та користувався наданою йому земельною ділянкою. Суду не представлено жодних доказів того, що в результаті набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку були порушенні чиїсь права або інтереси.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року рішення суду першої інстанції змінено в його мотивувальній частині та залишено без змін у його резолютивній частині.
 
Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що прокурор навів підставу для представництва інтересів територіальної громади смт. Затока, обґрунтував у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Затоківську селищну раду одним зі співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконним і скасування рішення ради, тобто прокурор виконав вимогу частини четвертої статті 56 ЦПК України. Органи Держгеокадастру, які суд помилково відніс до можливих позивачів, не були наділені повноваженнями щодо повернення земельних ділянок шляхом скасування рішень місцевих рад про передачу цих земельних ділянок у власність, скасування свідоцтв про право власності тощо.
 
Зміна цільового призначення землі не відбулася, змінився вид використання землі в межах однієї категорії землі (землі рекреаційного призначення), що не призвело до зміни цільового призначення земельної ділянки та, відповідно, не вимагало розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження.
 
Затоківська селищна рада як власник земельної ділянки мала право визначати вид її використання в межах категорії землі рекреаційного призначення. На підставі технічної документації щодо поділу земельної ділянки, яка раніше перебувала в оренді ТОВ «Вояж-Сі», були сформовані земельні ділянки                                   з присвоєнням таким кадастрових номерів та реєстрацією в Державному земельному кадастрі. Лише потім ці сформовані та зареєстровані земельні ділянки були передані громадянам у власність.
 
Водночас заявлені у цій справі прокурором позовні вимоги не відповідають належному способу захисту, оскільки належним способом захисту порушених прав є віндикаційний позов. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У листопаді 2022 року Одеської обласної прокуратури подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 жовтня 2022року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права                     у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 381/3165/17, Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 366/2648/16-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 395/746/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 912/2518/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 495/10983/17, від 08 грудня 2021 року                     у справі № 495/1494/18.
 
У своїй касаційній скарзі Одеська обласна прокуратурапросила про дату, час судового розгляду повідомити Офіс Генерального прокурора та Одеську обласну прокуратуру.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи                у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                        в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи                                з урахуванням статті 400 цього Кодексу. Абзац другий частини першої статті 402 ЦПК України визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право особи бути присутньою під час розгляду справи може бути реалізовано у разі розгляду такої справи у відкритому судовому засіданні, у всіх інших випадках присутність інших осіб при розгляді справи у порядку письмового провадження чинним ЦПК Українине передбачено.
 
Сторона позивача реалізувала свої процесуальні права, які відповідають принципу змагальності на стадії касаційного перегляду справи, шляхом викладення своєї позиції у касаційній скарзі. Клопотання не містить обґрунтувань того, які ще важливі для справи пояснення може надати Офіс Генерального прокурора та Одеська обласна прокуратура лише особисто в суді, окрім тих, які викладені письмово.  
 
Верховний Суд, враховуючи викладене, виходячи із повноважень суду касаційної інстанції, який не може встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами, оцінивши характер спору та суть правового питання, яке підлягає вирішенню у розглядуваній справі, вважає за можливе розглянути справу                           у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тобто за наявними у ній матеріалами.
 
Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення                    з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
 
Ураховуючи викладене та зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників справи для надання пояснень з огляду на обставини справи, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Одеської обласної прокуратури.
 
У січні 2023 року представниця ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала до суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що ОСОБА_1 ініціював процедуру приватизації земельної ділянки, яка перебувала у його фактичному користуванні, а саме: використовувалася для обслуговування належної йому на праві власності будівлі, що знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 , a також фактично входила до складу вже сформованої земельної ділянки, та не потребувала зміни її цільового призначення, то відповідно формування бажаної ним земельної ділянки не потребувало розроблення проекту землеустрою, а відповідно до вимог законодавства здійснювалося на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. 

Прокурор обрав неефективний спосіб захисту порушених прав, а отже, висновки суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
30 грудня 2022 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури                           в інтересах держави до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року призначити досудового розгляду на 25 січня 2023 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний