РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року 
м. Рівне

Справа № 562/970/18
Провадження № 22-ц/4815/223/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Ковальчук Н.М.,
                               Хилевича С.В.,
       секретар                Крижов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2021 року, у складі судді Кушніра О.Г., у справі за поданням Головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Примака Костянтина Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В :

       17 березня 2021 року Головний державний виконавець Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Примак Костянтин Миколайович звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї:
– виконавчим листом №562/970/18, виданим 02 липня 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Українська залізниця" 1 762,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат (ВП 60997090); 
– виконавчим листом №562/1400/19, виданим 21 лютого 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 300,00 грн заборгованості із заробітної плати, 7 503,67 грн компенсації за невикористані дні відпустки, 28 160,00 грн середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, 251,27 грн понесених витрат (ВП61485625); 
– виконавчим листом №562/1400/19, виданим 21 лютого 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн виконавчого збору (ВП61477461); 
– вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3795-17У, виданої 11 листопада 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Рівненській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Рівненській області 14 379,06 грн (ВП63168851).
Подання обґрунтовано тим, що на виконанні Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження №61484526 з виконання виконавчих листів Здолбунівського районного суду Рівненської області та інших вимог про стягнення з ОСОБА_1 різних сум. 
Сукупний розмір заборгованості за всіма виконавчими документами складає 79 124,00 грн.
Загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження складає 87 820,55 грн.
Боржниця з 16.10.2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також боржниця має паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_1 , що виданий 23.04.2018 року.
Боржниці за вказаною адресою надіслано виклики від 05.03.2020 року за вих. №15050, від 01.06.2020 року за вих. №24713, від 01.10.2020 року за вих. №34270, від 03.11.2020 року за вих. №37685.
09.11.2020 року боржниця прибула до виконавця, заповнила декларацію про доходи та надала пояснення, згідно з якими виконувати рішення суду наміру не має, посилається на неможливість виконання рішення.
У розділі ІХ "Відомості про вклади та інші активи у банках" Декларації про доходи та майно боржника від 09.11.2020 року боржниця не зазначила жодних рахунків. Разом із тим, згідно з повідомленням АТ КБ "ПриватБанк" від 06.03.2020 року за боржницею відкрито 6 рахунків.
Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України в Автоматизованій системі виконавчого провадження № 98748324 від 15.03.2021 року після відкриття щодо неї виконавчого провадження боржниця в період з 21.01.2020 року по 14.03.2021 року 1 раз перетинала державний кордон України, а саме 30.01.2020 року – виїзд, 19.05.2020 року – в`їзд.
06.03.2020 року для забезпечення реального виконання рішення винесено постанову про арешт коштів боржниці, яку направлено для виконання до банківських установ.
Згідно з відповідями 25-х різних банківських установ рахунки боржниці не виявлено. А згідно відповіді АТ КБ "ПриватБанк" накладено арешт на кошти боржниці, однак коштів на рахунках недостатньо для виконання постанови.
Державним виконавцем направлено вимоги на списання коштів з усіх рахунків в АТ КБ "ПриватБанк", які було виконано частково у зв`язку із недостатньою кількістю коштів на рахунках. Стягнуті кошти у розмірі 257,42грн відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження" перераховані на витрати виконавчого провадження.
Проведені заходи не дають позитивного результату щодо виконання виконавчих листів Здолбунівського районного суду Рівненської області та інших вимог про стягнення з ОСОБА_1 різних сум.
Згідно з відповідями Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України не виявлено рахунків боржниці чи джерел доходу, пенсії вона не отримує.
Згідно з відповідями МВС та за результатами пошуку ТЗ в базі даних НАІС за боржницею транспортні засоби не зареєстровані.
Згідно з відповіддю ГУ Держпродспоживслужби від 02.03.2020 року за боржницею не зареєстровано сільськогосподарської техніки. Такої техніки за нею не виявлено і за результатами пошуку в базі "Агротех" станом на 15.03.2021 року.
Згідно з Довідкою про власників пакетів голосуючих акції за результатами пошуку на сайті НКЦПФР від 19.01.2021 року та 16.03.2021 року цінні папери боржниці не виявлено.
Відповідно до Інформації від 15.03.2021 року з різних реєстрів щодо суб`єкта (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) за боржницею зареєстровано 1/3 частка права власності на єдине житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням становить 87 820,55 грн, що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, яка згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" становить 6 000,00 грн. А тому відповідно до ч.7 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на єдине житло не здійснюється, а виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.
Крім того, згідно з відповіддю Здолбунівської міської ради від 06.11.2020 року на запит державного виконавця за вказаною адресою зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Примусове виконання державним виконавцем виконавчих документів свідчить про ухилення боржниці від виконання своїх обов`язків за виконавчими документами та можливість подальшого ухилення від цього шляхом виїзду за межі України з урахуванням наявності в неї діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Зазначене може спричинити завдання шкоди законним інтересам стягувача.
Вважає, що тимчасове обмеження права виїзду за межі України щодо боржниці не порушить її права на вільне пересування в межах України, також вважає, що застосоване обмеження відповідає усім трьом критеріям, про які йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі "Гочев проти Болгарії":
--- обмеження ґрунтується на законі (п.19 ч.3 ст.18 Закону україни "Про виконавче провадження", ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст.441 ЦПК України);
--- обмеження переслідує легітимну мету, передбачену ч.3 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: обмеження є необхідним в демократичному суспільстві для підтримання публічного порядку (в даному випадку – щодо обов`язковості виконання судового рішення) та з метою захисту прав інших осіб (у даному випадку – прав стягувача щодо ефективного виконання судових рішень);
--- обмеження перебуває в справедливому балансі між правами заявника та публічним інтересом (тобто є пропорційним меті його застосування): тимчасове обмеження заявника у виїзді за межі України не завдасть істотної шкоди майновим та немайновим правам заявника (в тому числі – більшої, аніж шкоди, яка заподіюється стягувачам внаслідок довготривалого невиконання боржником судових рішень) і сприятиме виконанню судових рішень і запобігатиме ухиленню заявника від виконання законних вимог державного виконавця щодо виконання судових рішень, які набрали законної сили. 
Крім того, зазначив, що до складу зведеного виконавчого провадження входить виконавче провадження про стягнення заборгованості зі сплати заробітної плати. А відповідно до ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Боржниця ж, знаючи, що відносно неї відкрито виконавче провадження, не скористалася наданими правами щодо відстрочки чи розстрочки виконання рішення, зупинення вчинення виконавчих дій, укладення мирової угоди тощо.

Оскаржуваною ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2021 рокуподання було задоволено. Суд ухвалив: 
--- тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючу по АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї: 
– виконавчим листом №562/970/18, виданим 02 липня 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Українська залізниця" 1762 грн в рахунок відшкодування судових витрат (ВП 60997090); 
– виконавчим листом №562/1400/19, виданим 21 лютого 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26300 грн заборгованості із заробітної плати, 7503,67 грн компенсації за невикористані дні відпустки, 28160 грн середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, 251,27 грн понесених витрат (ВП61485625); 
– виконавчим листом №562/1400/19, виданим 21 лютого 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн виконавчого збору (ВП61477461); 
– вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3795-17У, виданої 11 листопада 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Рівненській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Рівненській області 14379,06 грн (ВП63168851).

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу і прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні подання постановити ухвалу про відмову в задоволенні подання Головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Примака Костянтина Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України її, ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема вказала, що суд не звернув уваги на відсутність доказів її ухилення від виконання своїх зобов`язань, покладених рішенням суду, у справі щодо сплати заборгованості. Навпаки, вона хоче сплатити заборгованість в найшвидший термін, а тому має намір офіційно працювати на території Польщі, щоб мати фінансову можливість для сплати боргу. Відповідно, їй потрібно зняти обмеження щодо права виїзду за межі України.
Також зазначила, що судом не прийнято до уваги те, що вона впродовж усіх років існування виконавчого провадження не знала про його наявність, з нею державний виконавець не зв`язувався, вона не отримувала постанови про відкриття виконавчого провадження та будь-яких інших попереджень. Про його існування вона дізналась в момент, коли виникла потреба перетнути кордон України. При цьому вона відразу ж звернулася до виконавчої служби, де отримала оскаржувану ухвалу.
Також вказала, що поза увагою суду залишилось і те, що державний виконавець при винесенні зазначеної постанови не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.
Крім того, зазначила, що при винесенні оскаржуваної ухвали вона не була повідомлена про час та місце розгляду справи, не могла представляти в суді свої інтереси.

У своєму відзиві Головний державний виконавець Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Примак Костянтин Миколайович вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 14.02.2023 року о 09-45 годині, однак відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаної особи неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за його відсутності. 

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 

Задовольняючи подання, суд, пославшись на положення ст.441 ЦПК України, ст.ст.6 і 18 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст.ст.19, 28 Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції виходив з того, що боржник ігнорує вимоги державного виконавця, покладені на нього судовим рішенням зобов`язання не виконані, будь-які кошти у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом на рахунок з обліку депозитних сум державного виконавця не надходило, що свідчить про ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань, наслідком чого наявні всі підстави для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього він прийшов при неповному з`ясуванні обставин справи, порушенні норм процесуального права й неправильному застосуванні норм матеріального права, які є підставою для скасування судового рішення.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до копій виконавчих листів, вимог про сплату боргу та постанов про відкриття виконавчого провадження, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене вбачається, що на виконанні Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження №61484526 з примусового виконання:
– виконавчого листа №562/970/18, виданого 02 липня 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Українська залізниця" 1 762,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат (ВП 60997090); 
– виконавчого листа №562/1400/19, виданого 21 лютого 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 300,00 грн заборгованості із заробітної плати, 7 503,67 грн компенсації за невикористані дні відпустки, 28 160,00 грн середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, 251,27 грн понесених витрат (ВП61485625); 
– виконавчого листа №562/1400/19, виданого 21 лютого 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 768,40 грн виконавчого збору (ВП61477461); 
– вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3795-17У, виданої 11 листопада 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Рівненській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Рівненській області 14 379,06 грн (ВП63168851). 
Сукупний розмір заборгованості за всіма виконавчими документами складає 79 124,00 грн.
Загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження складає 87 820,55 грн.
Боржниця з 16.10.2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також боржниця має паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_1 , що виданий 23.04.2018 року.
Боржниці за вказаною адресою надіслано виклики від 05.03.2020 року за вих. №15050, від 01.06.2020 року за вих. №24713, від 01.10.2020 року за вих. №34270, від 03.11.2020 року за вих. №37685.
09.11.2020 року боржниця прибула до виконавця, заповнила декларацію про доходи та надала пояснення, згідно з якими кошти сплачувати не буде, оскільки вирішується питання та подана апеляційна скарга; також вказала, що вона має двох неповнолітніх дітей, не має ніякого майна, платити також не має чим.
У розділі ІХ "Відомості про вклади та інші активи у банках" Декларації про доходи та майно боржника від 09.11.2020 року боржниця не зазначила жодних рахунків. Разом із тим, згідно з повідомленням АТ КБ "ПриватБанк" від 06.03.2020 року за боржницею відкрито 6 рахунків, однак коштів на рахунках недостатньо для виконання постанови. 
Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України в Автоматизованій системі виконавчого провадження № 98748324 від 15.03.2021 року після відкриття щодо неї виконавчого провадження боржниця в період з 21.01.2020 року по 14.03.2021 року 1 раз перетинала державний кордон України, а саме 30.01.2020 року – виїзд, 19.05.2020 року – в`їзд.
Проведені заходи не дають позитивного результату щодо виконання виконавчих листів Здолбунівського районного суду Рівненської області та інших вимог про стягнення з ОСОБА_1 різних сум. 
Згідно з відповідями Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України не виявлено рахунків боржниці чи джерел доходу, пенсії вона не отримує.
06.03.2020 року для забезпечення реального виконання рішення винесено постанову про арешт коштів боржниці, яку направлено для виконання до банківських установ.
Згідно з відповідями 25-х різних банківських установ рахунки боржниці не виявлено. А згідно відповіді АТ КБ "ПриватБанк" накладено арешт на кошти боржниці, однак коштів на рахунках недостатньо для виконання постанови.
Державним виконавцем направлено вимоги на списання коштів з усіх рахунків в АТ КБ "ПриватБанк", які було виконано частково у зв`язку із недостатньою кількістю коштів на рахунках. Стягнуті кошти у розмірі 257,42грн відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження" перераховані на витрати виконавчого провадження.
Згідно з відповідями МВС та за результатами пошуку ТЗ в базі даних НАІС за боржницею транспортні засоби не зареєстровані.
Згідно з відповіддю ГУ Держпродспоживслужби від 02.03.2020 року за боржницею не зареєстровано сільськогосподарської техніки. Такої техніки за нею не виявлено і за результатами пошуку в базі "Агротех" станом на 15.03.2021 року.
Згідно з Довідкою про власників пакетів голосуючих акції за результатами пошуку на сайті НКЦПФР від 19.01.2021 року та 16.03.2021 року цінні папери боржниці не виявлено.
Відповідно до Інформації від 15.03.2021 року з різних реєстрів щодо суб`єкта (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) за боржницею зареєстровано 1/3 частка права власності на єдине житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з відповіддю Здолбунівської міської ради від 06.11.2020 року на запит державного виконавця за вказаною адресою зареєстровані неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-85).

Сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням становить 87 820,55 грн, що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, яка згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" становить 6 000,00 грн. А тому відповідно до ч.7 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на єдине житло не здійснюється, а виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, – до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За ч.3 ст.6 вказаного Закону тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. 

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 5 ст.19 Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

В силу п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. 

За положеннями ст.441 ЦПК України: тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом (ч.1); суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч.3); ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4).

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. 

У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суд мав з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання – має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З наданих же матеріалів справи не вбачається факт ухилення боржниці від виконання зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями, державним виконавцем зазначений факт не доведено. Адже матеріали справи свідчать про відсутність у боржниці відповідного майна чи коштів на погашення заборгованості, також вона не отримує пенсію, заробітну плату чи інші доходи, за рахунок яких можна було б погасити повністю чи частково наявну заборгованість за зведеним виконавчим провадженням. На виклик державного виконавця вона з`явилася й пояснила причину невиконання свого обов`язку відсутністю коштів, майна, наявністю двох неповнолітніх дітей та наміром оскаржити рішення.

У своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1 саме й посилається на відсутність доказів її ухилення від виконання своїх зобов`язань перед стягувачами. 

Таким чином, у справі не надано належних доказів на спростування позиції боржниці з приводу її бажання погасити заборгованість, але неможливість цього зробити внаслідок відсутності коштів, а також з приводу відсутності в її діях ухилення від виконання своїх зобов`язань перед стягувачами.

Суд же на вказане уваги не звернув і помилково вважав, що наявність зведеного виконавчого провадження №61484526 з виконання виконавчих листів Здолбунівського районного суду Рівненської області та інших вимог про стягнення з ОСОБА_1 різних сум на загальну суму 87 820,55 грн з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, ігнорування боржником вимог державного виконавця, невиконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язання, невнесення ним будь-яких коштів у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань, наслідком чого наявні всі підстави для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України 

Таким чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.374 та п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, оскаржувану ухвала суду першої інстанції слід скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374 та п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

       Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2021 рокускасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні подання Головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Примака Костянтина Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України  ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа– відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови – 14 лютого 2023 року

Головуючий                                         Майданік В.В.

Судді:                                                         Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.