ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 лютого 2023 року           справа №360/1765/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Блохіна А.А., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 360/1765/22 (головуючий І інстанції Басова Н.М., повний текст складений у м.Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – ГУПФУ, відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення від 22.06.2022 року № 122950002275 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати розглянути повторно заяву про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах від 15.06.2022, зарахувати до пільгового підземного стажу періоди роботи з 18.01.1993 року по 28.03.1996 року - в якості учня підземного гірника та підземного гірника на шахті «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля», з 01.04.1996 року по 18.05.1997 року, з 23.06.1997 року по 15.10.1997 року - в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті ім.50-річчя Радянської України, з 15.05.2006 року по 16.05.2006 року -  в якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею СП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», з 30.04.2013 року по 30.04.2013 року, з 31.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 29.11.2014 року по 30.11.2014 року, з 29.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 29.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 30.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 22.10.2016 року по 31.10.2016 року, з 29.11.2016 року по 30.11.2016 року, з 26.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 31.03.2017 року по 31.03.2017 року, з 25.02.2018 року по 28.02.2018 року, з 30.04.2018 року по 30.04.2018 року, з 29.08.2018 року по 31.08.2018 року, з 29.05.2019  року по 31.05.2019 року, з 29.06.2019 року по 30.06.2019 року, з 23.10.2019 року по 31.10.2019 року, з 25.02.2020 року по 29.02.2020 року, з 30.03.2020 року по 31.03.2020 року, з 30.01.2021 року по 31.01.2021 року, з 26.02.2021 року по 28.02.2021 року, з 01.01.2022 року по 15.06.2022 року - в якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22 червня 2022 року №122950002275 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу позивача періоди роботи: з 18.01.1993 року по 28.03.1996 року, з 01.04.1996 року по 18.05.1997 року, з 23.06.1997 року по 15.10.1997 року;
- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15 червня 2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  у відповідності до вимог частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового підземного стажу періоди роботи з 30.04.2013 року по 30.04.2013 року, з 31.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 29.11.2014 року по 30.11.2014 року, з
29.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 29.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 30.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 22.10.2016 року по 31.10.2016 року, з 29.11.2016 року по 30.11.2016 року, з 26.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 31.03.2017 року по 31.03.2017 року, з 25.02.2018 року по 28.02.2018 року, з 30.04.2018 року по 30.04.2018 року, з 29.08.2018 року по 31.08.2018 року, з 29.05.2019 року по 31.05.2019 року, з
29.06.2019 року по 30.06.2019 року, з 23.10.2019 року по 31.10.2019 року, з 25.02.2020 року по 29.02.2020 року, з 30.03.2020 року по 31.03.2020 року, з 30.01.2021 року по 31.01.2021 року, з 26.02.2021 року по 28.02.2021 року, з 01.01.2022 року по 15.06.2022 року - в якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля», прийняти нове, яким задовольнити позов в цій частині, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт зазначив, що  обраний спосіб захисту порушених прав не є ефективним. Суд першої інстанції помилково дійшов до хибного висновку, про те, що якщо в рішенні органу влади не наведено правового обґрунтування певних дій, то суд не може надавати таким діям юридичної оцінки при тім, що саме відповідач у цій справі має довести законність своїх дій, чого зроблено не було. Натомість позивач надав належні та допустимі докази, які підтверджують наявність обов`язку відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу оскаржувані періоди роботи.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/1765/22, однак листом від 13.12.2022 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродонецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».
Листом від 19.08.2022 року № 2097/0/2-22 Верховний Суд на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
Також, у вказаному листі Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 року № 15-14040/18, від 13.09.2018 року № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему «Електронний суд» матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018 року. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі «Електронний суд» у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.
Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 15.06.2022 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.06.2022 року № 122950002275 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю 25 років стажу як працівнику на роботах підземних професій. Вік заявника складає 47 років; страховий стаж особи становить 35 років 01 місяць 2 днів (в тому числі додаткові роботи); пільговий стаж роботи на роботах підземних професій за Постановою № 202 (20) становить 15 років 06 місяців 01 день; пільговий стаж роботи на роботах підземних професій за Постановою № 202 (25) становить 19 років 04 місяців 17 днів. Заявник працює з 01.04.2006 року; дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 14.11.2024, або при набутті стажу на роботах підземних професій за Постановою 202- 20 років.
В матеріалах справи наявні: трудова книжка серії НОМЕР_1 від 25.01.1993 та індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) за період з 1999 по 2022 роки.
На звернення позивача на Веб – портал Пенсійного фонду України за вхідним № ВЕБ 12001-Ф-С-22-057332, яке зареєстроване в Головному управлінні за № 2234/Т-1200-22 з питання перевірки рішення про відмову в призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано відповідь від 12.07.2022 №1200-0202-8/15545, в якій зазначив, що 15.06.2022 року позивач звернувся з заявою про призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах та підкріпив документи про стаж, а саме трудову книжку серії НОМЕР_1 . До пільгового стажу враховано періоди відповідно до даних персоніфікованого обліку про пільговий стаж. До пільгового стажу не враховано період роботи з 18.01.1993 року по 28.03.1996 року на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля», з 01.04.1996 року по 18.05.1997 року, з 23.06.1997 року по 15.10.1997 року на шахті «імені 50 річчя Радянської України Ордена Трудового Червоного прапора»” у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок про пільговий стаж підприємств, установ, організацій або їх правонаступників за цей період.
За ч.ч. 1-4 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За ч.ч. 1, 2 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1) в редакції, що діяла на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії.
За п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Згідно п. 1.6 Порядку № 22-1 внутрішньо переміщені особи подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
За п. 2.23 Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
За п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно ч. 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Аналогічні положення визначено ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).
Професія позивача, за якою він працював у спірні періоди, віднесена до професій, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах.
За ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Отже, страховий стаж, набутий до 01.01.2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
В рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач зазначає про підстави незарахування наступних періодів: з 18.01.1993 року по 28.03.1996 року на шахті «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля», з 01.04.1996 року по 18.05.1997 року, з 23.06.1997 року по 15.10.1997 року на шахті «імені 50 річчя Радянської України Ордена Трудового Червоного прапора», оскільки позивач не надав додатково довідок про підтвердження пільгового стажу.
Суд першої інстанції встановив, що записи трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.01.1993 року підтверджують, що позивач працював:
- з 18.01.1993 року по 28.03.1996 року в якості учня підземного гірника та підземного гірника на шахті «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля» з повним робочим днем під землею;
- з 01.04.1996 року по 18.05.1997 року, з 23.06.1997 року по 15.10.1997 року - в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті ім.50-річчя Радянської України.
Записи в трудовій книжці позивача містять відомості щодо характеру роботи позивача - з повним робочим днем під землею.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 18.01.1993 року по 28.03.1996 року, з 01.04.1996 року по 18.05.1997 року, з 23.06.1997 року по 15.10.1997 року мають бути зараховані до пільгового підземного стажу без надання уточнюючих довідок. 
Також, суд першої інстанції визнав в цій частині рішення відповідача протиправним та скасував, зобов`язав відповідача зарахувати зазначені періоди роботи до пільгового підземного стажу.
В цій частині рішення суду не оскаржене.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Щодо періодів роботи позивача з 15.05.2006 року по 16.05.2006 року, з 30.04.2013 року по 30.04.2013 року, з 31.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 29.11.2014 року по 30.11.2014 року, з 29.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 29.03.2015 року по 31.03.2015 року,  з 30.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 22.10.2016 року по 31.10.2016 року, з 29.11.2016 року по 30.11.2016 року, з 26.02.2017 року по 28.02.2017 року, з 31.03.2017 року по 31.03.2017 року, з 25.02.2018 року по 28.02.2018 року, з 30.04.2018 року по 30.04.2018 року, з 29.08.2018 року по 31.08.2018 року, з 29.05.2019 року по 31.05.2019 року, з 29.06.2019 року по 30.06.2019 року, з 23.10.2019 року по 31.10.2019 року, з 25.02.2020 року по 29.02.2020 року, з 30.03.2020 року по 31.03.2020 року, з 30.01.2021 року по 31.01.2021 року, з 26.02.2021 року по 28.02.2021 року, з 01.01.2022 року по 15.06.2022 року, то рішення відповідача взагалі не містить жодних правових підстав та аргументів про незарахування їх до пільгового стажу.
При цьому, як вбачається з форми РС-право, вказані періоди дійсно не зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача.
За ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.
Отже, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Враховуючи те, що рішення відповідача не містить в собі мотивування та обґрунтування щодо незарахування до пільгового стажу позивача вказаних вище періодів роботи, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення не відповідає вказаним вище критеріям, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
За таких обставин суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення (переведення) пенсії громадянам.
Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку  про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15 червня 2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  у відповідності до вимог частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.
В іншій частині рішення суду не оскаржене.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 360/1765/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 6 лютого 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           Е.Г. Казначеєв

                                                                                                  А.А. Блохін