21.12.22
22-ц/812/13/22
Провадження №22-ц/812/13/22         

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року                                                                м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого судді – Бондаренко Т.З.,
суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №489/3904/19 за апеляційною скаргою 
ОСОБА_2 
на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка І.В., в приміщенні того ж суду, за позовом 
Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (далі - ТДВ «СК«Віді-Страхування») до ОСОБА_2 про відшкодування страхової виплати, –

В С Т А Н О В И В:
 
В липні 2019 року ТДВ «СК«Віді-Страхування» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 про відшкодування страхової виплати.
Позивач зазначав, що 21 серпня 2018 року між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та ТОВ «Віді Мотор Імпортс» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 12050, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 27 січня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля «Plymouth Acclaim», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В Центральній базі даних МСБУ відсутня інформація про забезпечення транспортного засобу «Plymouth Acclaim», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП.
06 лютого 2019 року в зв`язку з вказаною ДТП до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся директор ТОВ «Віді Мотор Імпортс» ОСОБА_3 14 лютого 2019 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі страхового акту № 2961 від 11 лютого 2019 року, виходячи з розрахунку № ВДиС-0005220 від 06 лютого 2019 року, здійснило потерпілому виплату страхового відшкодування у розмірі 233981,61 грн. та на звернення із заявою про доплату страхового відшкодування 25 березня 2019 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі страхового акту № 3183 від 20 березня 2019 року, виходячи з розрахунків № ВДиС-0010949 від 11 березня 3019 року та № ВДиС-0011845 від 14 березня 3019 року, здійснило потерпілому виплату страхового відшкодування у розмірі 3036,40 грн.
11 травня 2019 року відповідачу направлено вимогу про відшкодування сплачених сум але вимога залишена без виконання.
Посилаючись на вказане ТДВ «СК«Віді-Страхування» просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 страхову виплату в розмірі 237018,01 грн. 
Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 лютого 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТДВ СК «Віді-Страхування» в рахунок відшкодування страхової виплати 237018,01 грн. та розподілено судовий збір. 
Рішення суду мотивовано тим, що  у зв`язку із здійсненням страхової виплати позивачем на підставі договору добровільного страхування володільцю транспортного засобу, якому заподіяні технічні ушкодження в наслідок ДТП незастрахованим транспортним засобом під керуванням відповідача ОСОБА_2 ,  фактично відбулася  заміна кредитора та до нього перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, в порядку суброгації. Враховуючи, що страхове відшкодування становило 237018 грн., саме така сума стягнута судом з відповідача. 
Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі містяться посилання на порушення судом правил територіальної юрисдикції, оскільки місце проживання відповідача зареєстроване по АДРЕСА_1 , що не є юрисдикційною територією Ленінського районного суду м. Миколаєва. 
Також, в апеляційній скарзі зазначається, що в актах огляду пошкодженого транспортного засобу перелік пошкоджених деталей викладено не розбірливим почерком, а фото таблиця не дає чітких зображень наявних пошкоджень цього автомобіля. Звіт оцінювача виявлених пошкоджень в автомобілі позивачем, як страховиком, не здійснювався та суду не надавався. 
За такого, апелянт вважає, що до суду подано докази не у повному обсязі, що унеможливило відповідачу здійснити фінансово-правовий аналіз доказів, стосовно того, що автомобіль відремонтовано та на це витрачено саме вказана позивачем сума коштів. Належним доказом у даній справі має бути висновок експерта на думку відповідача.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, відповідно до поліса № АМ6139745 автомобіль «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застраховано відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (т. 1 а.с. 50).
Власником автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «Віді мотор імпортс», що слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 16).
21 серпня 2018 року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та ТОВ «Віді Мотор Імпортс» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 12050 (далі – Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с 5-15). 
Згідно умов Договору, страхова сума складає 824000,00 грн., франшиза у разі пошкодження транспортного засобу за ризиком ДТП – 0,00 грн. Строк дії договору з 22 серпня 2018 року по 21 серпня 2019 року.
Пунктом 9.1 Договору передбачено, що страхове відшкодування за кожним окремим випадком не може перевищувати розміру прямого дійсного збитку та зазначеної у Договорі страхової суми для кожного предмету страхування.
27 січня 2019 року в м. Києві на вул. Столичне шосе, 20 сталася ДТП за участю автомобіля «Plymouth Acclaim», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , який не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, змінивши напрямок руху скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , тим самим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306  (далі – Правила дорожнього руху).
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року у справі № 752/2734/19 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (т. 1 а.с.19-20). 
Відповідно до роздруківки перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ з сайту policy-web.mtsbu.ua на момент ДТП страховий поліс щодо обов`язкового страхування транспортного засобу «Plymouth Acclaim» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 відсутній, тобто цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу застрахована не була (т. 1 а.с. 36).
Представником ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» 28 січня 2019 року здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено пошкодження та складено страховий акт (т. 1 а.с. 37-43, т. 2 а.с.113). В подальшому додатково складено акт огляду від 31 січня 2019 року (т.1 а.с.44-58).
Відповідно до рахунку № ВДиС-0005220 від 06 лютого 2019 року вартість оплати за товари на ремонт автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена в розмірі 233 981 грн. 61 коп. (т.1 а.с.23-27).
11 березня та 14 березня 2019 року ТОВ «Віді Автострада» складено додаткові рахунки на суми 1926 грн. 94 коп. та 1 109 грн. 46 коп. відповідно (том 1 а.с. 28, 29).
15 березня 2019 року директор ТОВ «Віді Мотор Імпортс» ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату доплати страхового відшкодування (т.1 а.с.22).. 
14 лютого 2019 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту № 2961 від 11 лютого 2019 року, виходячи з розрахунку № ВДиС-0005220 від 06 лютого 3019 року, здійснило потерпілому виплату страхового відшкодування у розмірі 233981,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 723 від 14 лютого 2019 року ( т.1 а.с.34).
25 березня 2019 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі страхового акту № 3183 від 20 березня 2019 року, виходячи з розрахунків № ВДиС-0010949 від 11 березня 2019 року та № ВДиС-0011845 від 14 березня 2019 року, здійснило виплату потерпілому доплати страхового відшкодування у розмірі 3036,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1268 від 25 березня 2019 року (т.1 а.35).
Таким чином, позивачем виплачено ТОВ «Віді Мотор Імпортс» , який є власником транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування в розмірі 237018,01 грн.
11 травня 2019 року позивач на адресу відповідача надіслав вимогу № 15/04/8.10/133-19 на суму 237018,01 грн., яка останнім не виконана (т.1 а.с.59-60).
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
Районний суд повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин та визначив норми права, які їх регулюють, доказам, які надали сторони, надав належну оцінку , та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач, який сплатив страхове відшкодування потерпілій стороні у ДТП, компенсуючи таким чином шкоду заподіяну винуватцем ДТП, набув право вимоги до останнього в порядку суброгації, оскільки відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах.
За вказаних обставин, районний суд правильно стягнув з ОСОБА_2 понесені позивачем витрати на виплату страхового відшкодування, яке розраховано виходячи із фактичних витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, що складає суму - 237018,01 грн.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил територіальної юрисдикції та розгляд справи неналежним судом, оскільки місце проживання відповідача зареєстроване по АДРЕСА_1 , що не є юрисдикційною територією Ленінського районного суду м. Миколаєва, не можна прийняти до уваги.
Так, відповідно до даних паспорта громадянина України місцем реєстрації ОСОБА_2 вказано адресу: АДРЕСА_1 , що належить до юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва. В той же час, відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підстав ст. 124 КУ пАП , його місце проживання вказано АДРЕСА_2 , що є юрисдикцією Ленінського районного суду м. Миколаєва, яким розглянуто дану справу. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявами про відкладення розгляду справи, проте з заявою про передачу даної справи на розгляд до іншого суду за територіальною підсудністю, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, не звертався.
Посилання, в апеляційній скарзі на незрозумілість почерку в актах огляду пошкодженого транспортного засобу, яким визначено перелік пошкоджених деталей, також не заслуговує на увагу, так як вказаний недолік було виправлено представником позивача в суді апеляційної інстанції, а саме надано друкований текст рукописної частини вказаних документів, на який зауважень від відповідача не послідувало. 
Не впливають на правильність висновків районного суду і доводи апеляційної скарги, стосовно відсутності звіту оцінювача виявлених пошкоджень в автомобілі, оскільки пошкоджений автомобіль відновлено, про що свідчать рахунки ТОВ «Віді Автострада», які містять перелік виконаних робіт та їх вартість, а також платіжні доручення щодо їх оплати позивачем, як страховиком, що є належним доказом у справі.
Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За клопотанням ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції 02 лютого 2022 року була призначена автотоварознавча експертиза на предмет відповідності пошкоджень автомобіля марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначені в акті виконаних робіт від 13 березня 2019 року механізму утворення пошкоджень під час ДТП, яке сталося 27 січня 2019 року, та запропоновано експерту визначити вартість відновлювального ремонту та ринкову вартість автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Проте, ухвала суду не була виконана через не сплату ОСОБА_2 вартості проведення експертизи. 
Таким чином, доказів на спростування вартості виконаних робіт чи їх не відповідність пошкодженням вказаним в акті огляду автомобіля, відповідачем суду не надано.
Відсутність оціночного акту щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в ДТП саме по собі не спростовує вартість відновлювального ремонту визначеного по фактичним понесеним витратам позивачем, які підтверджені належними доказами.
Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст.375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегією суддів не встановлено підстав для його зміни чи скасування, в зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту

Повний текст постанови складено 26 грудня 2022 року.

Судді:                                                        Т.З.Бондаренко

               Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова