Справа № 308/13359/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

26 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,                
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року (у складі судді Данка В.Й.) за заявою ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зустрічне забезпечення у листопаді 2022 р. 
Просила вжити заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 200 000 грн., завданих унаслідок забезпечення позову в цій справі.
На обґрунтування своєї заяви вказала, що 27.09.2022 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду задоволено заяву про забезпечення позову та заборонено їй проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24.10.2022 р. у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову було відмовлено через необґрунтованість розміру збитків, завданих забезпеченням позову, а також не надано доказів розібрання даху.
Указує, що в заяві від 04.11.2022 р. додає докази розібрання даху, а також пошкодження, які уже мають місце у зв`язку з відсутністю даху та атмосферними опадами.
Указує, що в цьому випадку позивач діє недобросовісно щодо неї, заявляє безпідставний позов, а також за її клопотанням вживаються заходи забезпечення позову. Такі недобросовісні дії позивача призведуть до великих збитків, які полягають в тому, що ОСОБА_1 не зможе здійснити розпочату добудову придбаного нею житлового будинку. Будівництво розпочате, дах знятий. Зупинка робіт призведе до непоправної шкоди, оскільки йде похолодання, дощі, зимовий період, тобто час, коли будівельні роботи не зможуть бути доведені до кінця.
Зазначає, що розмір можливих завданих збитків попередньо оцінює у 200 000 грн. При визначенні цього розміру враховується вартість будинку (914 709,23 грн.), і те, що ОСОБА_1 придбала та має намір провести його реконструкцію. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 р. у задоволені цієї заяви відмовлено.
ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та вимоги заяви про зустрічне забезпечення задовольнити. Доводить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач діє недобросовісно, заявляє безпідставний позов. Недобросовісні дії позивача призведуть до збитків, які полягають у тому, що відповідач не зможе здійснити розпочату добудову придбаного нею житлового будинку. Розмір можливих завданих збитків відповідач попередньо оцінює у 200 000 грн.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення (п.5 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відтак, ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, із таких мотивів.
Суд виходив із того, що обставини, визначені частиною третьою статті 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення відсутні, невжиття заходів зустрічного забезпечення не порушить прав заявника, а тому підстави для задоволення заяви відсутні. Обраний ОСОБА_2 спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу.
При цьому встановив, що 06 жовтня 2022 р. до Ужгородського міськрайонного суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2022 р. (№308/12785/22) задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви. Постановлено вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 проводити будь-які будівельні роботи на житловому будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 2110100000:41:001:0411.
30 вересня 2022 р. державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ярешко Д.В. відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду №308/12785/22 від 27.09.2022 р.
20 жовтня 2022 р. до суду подано заяву про зустрічне забезпечення позову.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24.10.2022 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову відмовлено.
04 листопада 2022 р. ОСОБА_1 повторно подала до суду заяву про забезпечення позову з тих самих підстав, проте на підтвердження обставин розібрання даху, а також пошкоджень, які вже мають місце в зв`язку з відсутністю даху та атмосферними опадами, надала копії фотографій.
Предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, є нерухоме майно, яке на думку позивача є самочинно збудованим.
У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вартість будинку становить 914 709,23 грн., на підтвердження чого надає копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній будинку від 16.09.2021 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1077, зареєстрованого в журналі реєстрації фактів заміщення за № 85, вказує, що дах будинку розібраний, йде похолодання, а отже забезпечення позову може завдати непоправної шкоди нерухомому майну, а тому просить вжити заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 200 000 грн.
При цьому заявник жодним чином не обґрунтовує саме розмір збитків, завданих забезпеченням позову. На підтвердження обставини розібрання даху, яка в сукупності з погодними умовами може спричинити непоправну шкоду нерухомому майну, на яку заявник посилається як на підставу для зустрічного забезпечення, заявниця надала паперові копії електронних фото (як вбачається з електронної адреси, зазначеній на паперовій копії фото), та інші докази, які не посвідчені у порядку, передбаченому законом, а саме Національним стандартом України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затвердженим наказом ДП «УкрНДНЦ» від 01.07.2020 № 144, а тому суд першої інстанції не бере такі до уваги.
Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Тобто, за загальним правилом застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення передбачені ч.3 ст. 154 ЦПК України, що по цій справі не мало місця.
Згідно з ч.5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.
Із аналізу ст. 154 ЦПК України, з врахуванням принципу змагальності цивільного процесу, видно, що подаючи заяву про зустрічне забезпечення, відповідач повинен належним чином обґрунтувати існування потенційних ризиків спричинення відповідачу певних збитків (зокрема вказати правову природу таких збитків, їх можливий розмір тощо), які можуть бути спричинені внаслідок вжиття судом заходів забезпечення позову.
Однак, заява ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення не містить жодного обґрунтування, у чому саме полягає потенційна можливість спричинення їй збитків (їх правова природа) внаслідок вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Апеляційна скарга також не містить такого обґрунтування, а лише містить загальне посилання на норми ЦПК України та існування потенційних ризиків спричинення відповідачу певних збитків без жодної конкретизації.
Оцінюючи можливі потенційні збитки, які можуть настати в результаті забезпечення позову в розмірі 200 000 грн., відповідач виходить виключно з ціни придбаного нею будинку, жодних інших обґрунтувань розміру зустрічного забезпечення у сумі 200 000 грн., відповідач не наводить.
Надані фотокопії будинку, по-перше – є неналежної якості, по-друге – такі докази не відповідають вимогам до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020», затвердженим наказом ДП «УкрНДНЦ» від 01.07.2020 № 144. І яким чином суд, виходячи із цих фотокопій, може встановити, що розмір можливих збитків належить оцінити в сумі 200 000 грн., відповідач не вказує.
За таких обставин суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у зв`язку з її недоведеністю.
Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року залишити без змін.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
4.Повне судове рішення складено 26.12.2022 р.

Судді: