ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4868/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в адміністративній справі №280/4868/22 (головуючий суддя першої інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 07.08.2022 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області та рішення ГУ ПФУ Донецькій області від 28.12.2021  року № 083950011482 з відмови їй у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020  року та це рішення скасувати;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати їй пільговий стаж з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 на підставі даних довідки ПрАТ «Дніпроспецсталь» про підтвердження пільгового стажу від 23.12.2021 року                      №125-500, у зв`язку із чим призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зверталась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції  рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, оскільки набула 45-річного віку та мала необхідну кількість загального та пільгового стажу. ГУ ПФУ Донецькій області прийнято рішення від 28.12.2021 року №083950011482 про відмову у призначенні їй пенсії за віком, у зв`язку із недосягненням нею 50-річного віку та відмовою у зарахуванні пільгового стажу з надуманих підстав. Вказує, що її пільговий стаж за Списком №1 за періоди роботи у ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» складає 12 років 4 місяці 28 днів, що підтверджується відповідною довідкою про підтвердження пільгового стажу, проте рішенням враховано лише 5 років 8 місяців 4 дні, з підстав необхідності проведення зустрічної перевірки довідки про підтвердження пільгового стажу, оскільки її дані не співпадають з даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування. Звертає увагу суду на те, що 29.04.2022 року ГУ ПФУ в Запорізькій області було проведено перевірку достовірності довідки, за результатами якої підтверджено особливий характер виконуваних позивачем робіт за Списком №1, проте рішення про зарахування пільгового стажу пенсійним органом не прийнято. Окрім того, в оскаржуваному рішенні періоди роботи з 28.10.1999 року по 27.04.2000 року, з 28.04.2005 року по 28.04.2005 року, з 29.04.2010 року по 17.05.2010 року не зараховані до пільгового стажу, оскільки вони не покриваються п`ятирічною дією наказів про результати атестації робочих місць.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 року №083950011482 з відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 23.12.2021  року та вирішити питання про зарахування до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 на підставі даних довідки ПрАТ «Дніпроспецсталь» про підтвердження пільгового стажу від 23.12.2021 року №125-500, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є протиправним та винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 28.10.1999 року по 27.04.2000 року, з 28.04.2005 року по 28.04.2005 року, з 29.04.2010 року по 17.05.2010 року, згідно довідки від 23.12.2021 року №125-500, оскільки є перерва в наказах про результати атестації робочих місць. А періоди роботи з 26.10.1998 року по 26.10.1999 року та з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року не зараховані, оскільки за даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування наявні розбіжності в обліку спеціального стажу. Вважає, що спірне рішення прийнято відповідачем правомірно, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством.
            Позивач  та  ГУ ПФУ в Запорізькій області відзиви на апеляційну скаргу не подали, що  не  перешкоджає  розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила таке.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 8-10).
23.12.2021 року ОСОБА_1 у віці 46 років звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою  за №975 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, до якої  надала копії документів: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ; трудової книжки від 18.07.1994 року; довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021 року №125-500; свідоцтва про народження дитини від 24.05.2007 року; листа з УСЗН Запорізької області від 16.02.2000 року; наказів про атестацію та переліки робочих місць від 29.04.2005 року, від 19.08.2010 року, від 28.04.2000 року, від 27.10.1994 року (а.с. 20).
З урахуванням вимог Порядку №22-1 вказана вище заява позивача в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області. 
За результатом розгляду заяви ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 28.12.2021 року №083950011482 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умов, з  тих підстав, що страховий стаж позивача становить 18 років 10 місяців 26 днів,                    із них пільговий стаж роботи за Списком №1 становить 5 років 8 місяців 4 дні.                                 За результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано:
- періоди роботи згідно довідки від 23.12.2021  року №125-500 з 28.10.1999  року по 27.04.2000 року, з 28.04.2005 року по 28.04.2005 року, з 29.04.2010 року по 17.05.2010 року, оскільки не підтверджено результатами атестації робочих місць (перерва між атестованими періодами);
- періоди роботи з 26.10.1998 по 26.10.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2005, оскільки за даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування наявні розбіжності в обліку спеціального стажу (згідно довідки від 23.12.2021 року №125-500 спеціальний стаж за Списком №1, згідно СПОВ за Списком №2). Періоди враховано згідно з даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.
Крім того вказано, що періоди роботи згідно довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021  року № 125-500 потребують перевірки (а.с. 18).
Перевіркою достовірності довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021 року №125-500 на ім`я ОСОБА_1 , виданої ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», складено акт №0800-1002-1/2175 (за  участі  в  т.ч. і  представника ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому зазначено, що вказана довідка видана на підставі первинних документів ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та підтверджує особливий характер виконаних робіт на підприємстві (а.с. 23).
Не погодившись з діями та рішенням пенсійних  органів,  позивач  оскаржив  такі  дії  та  рішення  до  суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем для підтвердження стажу для призначення пенсії надані всі необхідні документи. Проведена посадовими особами пенсійного органу 29.04.2022 року перевірка достовірності довідки, уточнюючої особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 23.12.2021 року №125-500 підтвердила особливий характер виконаних позивачем робіт на підприємстві, а тому суд дійшов висновку про безпідставне не зарахування УПФУ в Донецькій області до пільгового стажу за Списком №1 періодів  роботи позивача згідно вказаної довідки, а також про протиправність прийнятого рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 28.10.1999  року по 27.04.2000 року, з 28.04.2005 року по 28.04.2005 року, з 29.04.2010 року по 17.05.2010 року, суд першої інстанції, з посиланням на позицію Верховного Суду, зазначив, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язків підприємством, на якому він працює. Крім того, суд зазначив, що відмова пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею необхідного пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу є протиправною.
          Відмовляючи в задоволенні  вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначив, що суд не обраховує страховий та спеціальний стаж, та пенсійним органом спеціальний стаж позивача з урахуванням  висновків суду також не обраховувався.    
 
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі  по  тексту - Закон №1058).
Згідно із  п.1. ч.1 ст.8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Стаття 26 Закону №1058 регулює умови призначення пенсії за віком.
Нормами ст.114 Закону №1058  визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 1 ст.44 Закону №1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року  №58 (далі по тексту - Інструкція №58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.
Підпунктом 2 п.2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Підпунктом 2 пункту 4.2. Порядку №22-1 передбачено що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи,                      є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 20 Порядку 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. 
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.
Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Правилами п. 3 Порядку №383 обумовлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.                     До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Отже, лише за відсутністю у трудовій книжці відповідних записів про фактичну роботу у шкідливих умовах протягом повного робочого дня, для призначення пенсії на пільгових умовах необхідне додаткове підтвердження наявності пільгового стажу підтверджується уточнюючими довідками з підприємства.
Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_3 позивач працювала:                    
- з 26.10.1998 року по 14.02.2000 року оброблювачем поверхневих дефектів металу 3 розряду, у ковальсько-пресовому цеху;
- з 15.02.2000 року по 06.08.2012 року оброблювачем поверхневих дефектів металу 3 розряду, в електросталеплавительному цеху № 3 (а.с. 11-13).
Колегія суддів зазначає, що оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то наявні в ній записи підтверджують роботу позивача у період з 26.10.1998 року по 06.08.2012 року за професією, робота на якій дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. 
Таким чином, на підставі зазначених записів у трудовій книжці спірні періоди роботи позивача мають бути зараховані до спеціального стажу за Списком № 1.
Крім того, як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» від 23.12.2021 року № 125-500, яка досліджена та проаналізовано судами першої та апеляційної інстанції, позивач дійсно працювала повний робочий день у Приватному акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»:
- в ковальсько-пресовому цеху з 26.10.1998 року по 14.02.2000 року за професією оброблювачем поверхневих дефектів металу, що передбачена Списком №1;
- в електросталеплавительному цеху №3 (сталеплавительному цеху № 3) (СПЦ-3) в  період  з 15.02.2000 року по 06.08.2012 року за професією оброблювачем поверхневих дефектів металу, що передбачена Списком №1 (а.с. 21).
Доказів неналежного оформлення вказаної довідки або недостовірності вказаних у ній відомостей скаржником не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні уточнюючої довідки.
          У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.
Як вбачається з матеріалів справи перевіркою достовірності довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021 року №125-500 на ім`я ОСОБА_1 , виданої ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», складено акт №0800-1002-1/2175 (за участі в т.ч. і представника ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому зазначено, що вказана довідка видана на підставі первинних документів ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та підтверджує особливий характер виконаних робіт на підприємстві (а.с. 23).
Отже, спірні періоди роботи позивача за професією, робота на якій дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 підтверджені належними документами.

Щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, на яке посилається апелянт, як на підставу відмови у призначенні пенсії, апеляційний суд зазначає про таке.
21 квітня 2021 року Верховним судом розглянуто зразкову справу №360/3611/20 та прийнято відповідне рішення, що набрало законної сили 3 листопада 2021 року після перегляду в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, якою змінено мотивувальну частину рішення.
У зазначеному рішенні Верховного Суду визначено ознаки типової справи, а саме: 
1) позивач – особа, яка:
звернулась до Пенсійного фонду за призначенням пенсії після 23.01.2020 з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;
на момент звернення досягла: чоловіки – 55 років, жінки – 50 років;
набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;
б) відповідачем є орган Пенсійного фонду України, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.
Суд апеляційної інстанції вважає, що передана на розгляд колегії суддів справа підпадає під ознаки типової справи, визначені у рішенні Верховного Суду.
За таких обставин суд апеляційної інстанції при вирішенні даної справи застосовує правові висновки Великої Палати, викладені у зразковій справі № 360/3611/20, рішення в якій набрало законної сили та які полягають у такому.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон №2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків,                  з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки – після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки – після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону                         №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до                     1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки – після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п.2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Таким  чином,  з  урахуванням  висновків  Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20,   позивач   при наявності  у  неї  стажу  роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці  (за списком №1)  буде  мати  право  на  призначення  пенсії  за  віком  на  пільгових  умовах  з  дня  подання  нею  заяви.
З  урахуванням  всіх  обставин  справи  в  їх  сукупності,  апеляційний  суд  погоджується  із  висновком  суду  першої  інстанції  про  часткове  задоволення  позовних  вимог.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами  не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення не  перевіряється.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в адміністративній справі №280/4868/22 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в адміністративній справі №280/4868/22 залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак