ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року 
м. Київ
справа №620/19132/21
провадження № К/990/30888/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Соколов В. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Файдюка В. В., суддів: Мєзєнцева Є. І., Собківа Я. М.
І. Суть спору
1. У грудні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФО-П ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також - Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови від 07 грудня 2021 року № 318846 про застосування до ФО-П ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн., винесену Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що уповноваженими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами перевірки транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ФО-П ОСОБА_1 установлено порушення вимог абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", внаслідок чого до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф.
Позивач вказує на безпідставність накладеного штрафу, оскільки на момент перевірки належний позивачеві транспортний засіб перебував на паркувальному майданчику біля станції метро Лісова в м. Київ та перевезень пасажирів не здійснювалось.
Стверджує, що на вимогу представника контролюючого органу водієм надано затребувані документи, жодних зауважень щодо їх нестачі від представника контролюючого органу на адресу водія не надходило.
Разом з цим акт від 22 жовтня 2021 року № 292535 в присутності водія не складався і на підпис йому не надавався, а дані, викладені у вищевказаному акті, в тому числі і стосовно кількості інспекторів, є недостовірними і не відповідають фактичним обставинам.
Вважаючи постанову Укртрансбезпеки від 07 грудня 2021 року № 318846 протиправною, ФО-П ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про її скасування.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. 22 жовтня 2021 року на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок з 18 жовтня 2021 року по 24 жовтня 2021 року, направлення на рейдову перевірку від 13 жовтня 2021 року № 000295 уповноваженими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якої складено акт № 292535 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
4. В акті контролюючого органу від 22 жовтня 2021 року № 292535 зафіксовано порушення абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке полягло у відсутності на момент проведення перевірки у водія транспортного засобу під час здійснення регулярних перевезень пасажирів по маршруту Чернігів - Київ, про що свідчить трафарет на лобовому склі, посвідчення водія відповідної категорії, схеми маршруту, розкладу руху, протоколу перевірки та адаптації тахографу, індивідуальна-контрольної книжки водія, квитково-касового листа.
5. Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі висновків акту перевірки від 22 жовтня 2021 року № 292535 заступником начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову 07 грудня 2021 року № 318846 про застосування до Ф-ОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 гривень.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
6. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року    в позові відмовлено.
7. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з правомірності застосованого до позивача адміністративно-господарського штрафу, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів, які б доводили неправомірність притягнення його до відповідальності, а саме факту наявності на момент перевірки у водія посвідчення відповідної категорії, схеми маршруту, розкладу руху, протоколу перевірки та адаптації тахографу, індивідуально-контрольної книжки водія, квитково-касового листа та їх пред`явлення на перевірку.
При цьому суд першої інстанції зазначив, що документів на спростування фактів, викладених в акті перевірки, позивачем ні під час розгляду уповноваженою особою справи про правопорушення, ні в суді надано не було.
8. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 27 вересня 2022 року скасував рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року та прийняв постанову, якою позовні вимоги задовольнив.
8.1. Визнав протиправною та скасував постанову Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 07 грудня 2021 року № 318846 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн.
9. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції дійшов до такого висновку з огляду на ненадання контролюючим органом належних та допустимих доказів для підтвердження допущеного позивачем порушень вимог законодавства під час проведення перевірки та як наслідок необґрунтованого подальшого притягнення його до відповідальності оскаржуваною постановою.
Разом з цим на спростування позиції контролюючого органу в матеріалах справи містяться надані позивачем документи, а саме: копія витягу з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФО-П ОСОБА_1 ; копія ліцензії серії АЕ № 268969 на ФО-П ОСОБА_1 ; копія посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_2 »; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" Sprinter 519 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб "Mercedes-Benz" Sprinter 519 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію індивідуальної контрольної книжки водія на ім`я « ОСОБА_2 »; копію квитково-облікового листа № 034093 за 22 жовтня 2021 року на автобус марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію паспорта автобусного маршруту Чернігів - Київ (номери рейсів: 69/70,71/72).
IV. Касаційне оскарження 
10. Представник Укртрансбезпеки подав касаційну скаргу на вказане судове рішення з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої, підпункту "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Так, автор посилається на відсутність висновку Верховного Суду застосування у подібних правовідносинах положень статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пунктів 21, 22 та 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.
11. Верховний Суд ухвалою від 27 грудня 2022 року відкрив касаційне провадження за скаргою Укртрансбезпеки на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
12. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
13. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2344-III).
15. Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
16. В силу частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах.
17. Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
18. Згідно з частинами сімнадцятої - двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.
19. Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1567).
20. За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
21. Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
22. Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення визначені у статті 39 Закону № 2344-III, серед яких обов`язковою, як для автомобільного перевізника, так і для автомобільного самозайнятого перевізника, є ліцензія.
23. В силу частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
24. Відповідно до пунктів 104, 105 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, для надання послуг з перевезення легковими автомобілями на замовлення (далі - перевезення на замовлення) автомобільний перевізник зобов`язаний використовувати транспорті засоби, які належать йому на праві власності чи користування, що підтверджується відповідними реєстраційними документами, мати відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожен автомобіль. Організація перевезення на замовлення здійснюється за договором, який укладається між автомобільним перевізником, автомобільним самозайнятим перевізником та суб`єктом господарювання, у письмовій формі і повинен містити інформацію про основні характеристики обслуговування, відповідальність сторін, форму та строк проведення розрахунку, марку і клас транспортного засобу, його облаштування, наявність додаткового технічного обладнання.
25. В силу пунктів 21, 22 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
26. Згідно з пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
27. Статтею 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених  перевезень.
VI. Позиція Верховного Суду
28. З аналізу наведених норм слідує, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, передбачених статтею 39 Закону № 2344-III зокрема, в даному випадку посвідчення водія відповідної категорії, схеми маршруту, розкладу руху, протоколу перевірки та адаптації тахографу, індивідуальна-контрольної книжки водія, квитково-касового листа, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення транспортним засобом, що здійснюються на комерційній основі, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
29. Непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 39 Закону № 2344-III документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.
30. При цьому Законом № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.
31. В розумінні вимог статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
32. У справі, що розглядається, контролюючим органом на підставі акту від 22 жовтня 2021 року № 292535 винесено оскаржувану постанову від 07 грудня 2021 року № 318846, якою застосовано до позивача як перевізника адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. за порушення, яке полягло у допущенні перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону № 2344-III, відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частиною першою статті 60 Закону № 2344-III.
33. Своєю чергою на спростування вказаного висновку контролюючого органу, в матеріалах справи містяться надані позивачем документи, а саме: копія витягу з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФО-П ОСОБА_1 ; копія ліцензії серії АЕ № 268969 на ФО-П ОСОБА_1 ; копія посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_2 »; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" Sprinter 519 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб "Mercedes-Benz" Sprinter 519 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію індивідуальної контрольної книжки водія на ім`я « ОСОБА_2 »; копію квитково-облікового листа № 034093 за 22 жовтня 2021 року на автобус марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; копію паспорта автобусного маршруту Чернігів - Київ (номери рейсів: 69/70,71/72).
34. Разом з цим позивач у цій справі заперечує вчинення порушення під час проведення перевірки, вказуючи про те, що всі належні документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, що передбачені у статті 39 Закону № 2344-III, водієм транспортного засобу надавались.  
35. Отже, спірним у цій справі питанням є необхідність встановлення факту вчинення порушення під час перевірки.
36. Положеннями частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
37. Так, в акті перевірки від 22 жовтня 2021 року № 292535 відсутній підпис водія транспортного засобу та у графі "пояснення водія про причини порушень" відповідачем зазначено, що водій з актом ознайомлений, від підпису та пояснення відмовився. 
38. Інших доказів допущення порушення, встановленого суб`єктом владних повноважень, останнім не надано.  
39. Натомість позивач заперечує факт ненадання водієм транспортного засобу необхідних документів під час перевірки.
40. За приписами статті 6 Закону № 2344-III під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
41. Наведене свідчить, що одним із доказів вчинення порушень під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) є, зокрема, відеозапис процесу перевірки.
42. Проте в матеріалах справи такий відеозапис відсутній. 
43. Варто зазначити, що один із принципів адміністративного судочинства, що закріплений у пункті 4 частини третьої статті 2 КАС України, є офіційне з`ясування всіх обставин справи, який полягає в тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі стосовно виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, що передбачено частиною четвертою статті 9 КАС України.
44. Така активна роль адміністративного суду і сприяє захисту порушених прав та свобод незахищених осіб з боку суб`єкта владних повноважень. На відміну від інших в адміністративному судочинстві тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень, а не на позивача. При цьому суб`єкт владних повноважень може посилатися лише на докази, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, за винятком випадків, коли він доведе, що вони не були отримані ним до його прийняття з незалежних від нього причин.
45. З огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки 22 жовтня 2021 року допущено перевезення пасажирів за відсутності документів, визначених статтею 39 Закону № 2344-III.
46. Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
47. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
48. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
VII. Судові витрати
49. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
2.          Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі № 620/19132/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    О. В. Кашпур
                                                                                                                        В. М. Соколов