Справа № 740/3928/22 	Головуючий у 1 інстанції Карпусь  І. М. 	
Провадження № 33/4823/579/22 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у  кримінальних справах Баглая І.П. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01грудня 2022 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. 
Судом першої інстанції ОСОБА_1   визнано винним у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції як особи, який 20 жовтня 2022 року о 23 год. 05 хв. по вул. Набережна Вороб`ївська в м. Ніжині, Чернігівської області, керував автомобілем ОРЕL ОМЕGА, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову місцевого суду в частині застосування позбавлення права керування транспортними засобами. Зазначає, що керував автомобілем тверезим, оскільки вживав незадовго до цього безалкогольне пиво і запаху алкоголю з порожнини рота у нього не було.
Вину, що відмовився від проходження медичного освідування визнає, оскільки знає, що це є складом даного правопорушення, але вказує, що це сталося через брак часу.
Вказує на порушення місцевим судом ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Також зазначив, що  до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено ніяких доказів, які б свідчили про наявність у нього посвідчення водія. Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП він є особою, яка керувала транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, тому застосовувати до нього в якості адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування неможливо.
Із матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона не обґрунтована. 
Вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується наявними доказами, яким місцевий суд надав належну оцінку.
У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Проходження від встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи щодо якої порушується таке питання.
          Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом не маючи відповідних документів на право керування транспортним засобом, апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за дане правопорушення, оскільки як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 є водієм таксі та на вимогу працівника поліції надати водійське посвідчення він вів себе неадекватно та проігнорував дану вимогу.
         Отже порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай