УХВАЛА

01 лютого 2023 року  
м. Київ

справа №380/9421/21
адміністративне провадження №К/990/36734/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Мороз Л.Л., 
перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 у справі №380/9421/21 за позовом виконувача обов`язків керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області до виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Т-77" про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
26.12.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 у справі №380/9421/21.
Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2023 касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору в розмірі 4540,00 грн.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-номер 0102937361510) копію ухвали суду від 09.01.2023 скаржник отримав 23.01.2023. 
20.01.2023 на адресу Верховного Суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано платіжне доручення №2807 від 27.12.2022 про сплату судового збору в розмірі 4540,00 грн.
Зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України перевірено.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального  права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного  Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Справа №380/9421/21 розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами загального позовного провадження.
Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.12.2021 у справі № 380/142/20, від 10.05.2018 у справі №813/1839/17, від 24.07.2019 у справі №813/6602/13-а, від 31.07.2019 у справі №813/4701/16, від 25.03.2020 у справі №461/4489/16-а, від 22.10.2020 у справі №813/840/18.
Також скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній.
Наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.
Посилання в касаційній скарзі як на підстави касаційного оскарження на підпункти "а", "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, є безпідставним, оскільки вказана справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій в загальному порядку.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 у справі №380/9421/21.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/9421/21 за позовом виконувача обов`язків керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області до виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Т-77" про визнання протиправним та скасування рішення.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                    А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                              Л. Л. Мороз

                                                                                                             А. І. Рибачук